♪ ♪
- Личен дневник, Звездна дата 61881.4.
Мина седмица оттогава Претърпях малък инцидент.
Останалата част от екипажа е непоколебим в намирането на Chakotay
и нашата изгубена "Протозвезда".
Предполагам, че времевата линия няма да се коригира.
Те са се опитали да си оправя костюма,
но очевидно, неговата сложна схема
стопява се непоправимо...
и нашия малък кораб има недостиг на части.
Страхувам се, че съм бреме, но правя каквото мога...
пази един ден, следваща забавна закачка.
О, здравейте.
Защо, да. аз--
Ти също си телепат.
Мина толкова време.
- Нула, с кого говориш?
- вика още един Медузан.
Казват, че могат да ми помогнат.
- Безтелесна колония?
- Колектив от всякакъв вид...
Паксани, Медузани, Каламари.
- Звучи като куп на никой.
Разбра ли?
Защото нетелесни същества нямат "никакви тела".
- Казаха, че могат да ти помогнат.
как?
- Увериха ме, че може да замени костюма ми.
Въпреки че не можех прочете мислите им,
Не усещам злонамереност.
Дадоха ми координати, не много далеч от тук,
и каза, че изборът е мой.
- Момчета, имаме нужда за да намерите "Протозвездата".
- Не трябва да се тревожиш за мен.
Мисията е на първо място.
- Нула просто пожертваха себе си
за доброто на другите, и пак няма да питат
за помощта, от която се нуждаят.
Аз и "Протозвездата" може да почака.
- Тя прави добра теза.
Добре.
Какви са координатите?
- Наистина ли? О, колко зрелищно!
Предполагам, че е време Получих ъпгрейд.
Ип! Ип!
♪ ♪
- Всичко е наред.
Можете да премахнете своя защитни очила.
Добре дошли, приятели.
Казвам се Йон, и това е Овидия IV.
- Ъъъ, благодаря, но там трябва да е някаква смесица.
Мислехме, че това е колония от нетелесни.
- Уверявам ви, ние сме.
Форми на живот, базирани на енергия от цялата ни галактика
всички се стекоха към това планета за нейните уникални способности
за поддържане на физическите ни форми.
- Нетелесни с живи тела?
Ти си този, с когото говорих.
Никога не съм срещал медузан като теб.
- Ти трябва да си нула, любопитният.
Вие сте стигнали до няма по-голямо време,
за тази вечер празнуваме празникът на сетивата.
- Ммм Миризмата му е толкова остра.
Трябва да опитате.
- И ти можеш опитни сетива.
как?
- Отговорите, които търсите лежи вътре.
♪ ♪
- Ааа
- Как дойде да нарека това място дом?
- Бях изгубен като теб.
Тогава ме поканиха от друг нетелесен
тъй като бяха поканени пред тях.
Пръстените на тази планета разпад в атмосферата,
осигуряване на лечебни хранителни вещества телата ни използват.
- Уникални въглеводородни вериги--
физическите градивни елементи на живота!
- Създаване на органични тела,
енергия към материята?
- Чудесно, нали?
Нито използваме, нито имаме нужда всичко като елементарно
като вашия предпазен костюм,
защото това е много по-възнаграждаващо.
Да видиш, да почувстваш...
това е извън обяснение.
- Това преобразяване, можеш ли да направиш същото за мен?
- Ако това е какво бихте искали,
ваше решение е да вземете.
- Винаги съм имал тази несигурност
и празнота вътре,
копнеж да изпита живота,
да докосвам и усещам като вас.
Може да е какво Липсвал съм.
- Е, мисля това е супер яко,
научно и лично.
Биотрансфер? Искам да кажа, хайде!
- Е, тогава ще го направя.
Уау-уу!
- Сигурно всички сте уморени от дългото ти пътуване.
Нашата колония ще вземе много добра грижа за теб
докато чакате за процедурата.
- Всичко, което има значение, е това грижиш се добре за Zero.
- Имаш думата ми.
♪ ♪
- П-ще почувствам ли нещо?
– Ще усетиш всичко.
♪ ♪
- Не си казал тях всичко.
- Дадох им избор, нищо повече.
Истината ще дойде.
- Ха-ха! Бързо, но не достатъчно бързо.
- Ха-ха, кабум!
Rok-Tahk току-що ви сервира някаква ударна поддръжка.
- Изглежда, че сме победители!
Ип, ип!
- Беше толкова забавно!
Можем ли да го направим отново?
Моля? Моля?
- Да продължим ли с още един кръг,
или видяхте достатъчно?
- компютър, край на програмата Parrises Squares.
Поведението им е необичайно.
Благодаря ти, че донесе това на нашето внимание, Maj'el.
Отхвърлено.
- Хей, какво е това, настройка?
- Техните признаци на живот чета напълно нормално,
все пак техните личности изглеждат разменени.
- Уау, уау, гледай къде ти сложи този трикодер.
- Трябва да има малко обяснение--
вирус, сливането на ума се обърка.
- О, мистерия.
Обичам мистериите.
Напомня ми от вашия холоновел.
- О? Коя част?
Когато Веленсия е разкъсана между влюбени,
или когато Родриго създаде холо-дубликати на себе си
за да избегнете откриването?
О, не.
- Компютър, изключи всички холо-излъчватели
в тази стая, освен за доктора.
Адмирал отмяна.
- Не мога да повярвам.
Създадоха самозванци с фалшиви подпрограми за знаци на живот
за да заблудя сензорите си.
Бях предаден от моите собствени брилянтни сюжетни линии.
- Тези холограми бяха
техните единствени биосигнатури на "Вояджър".
- А Гуин?
Тя не беше на холодека.
- Последният й биоподпис беше преди два дни,
и оттогава няма запис.
- Няма начин те можеше да напусне кораба.
Всички совалки са осчетоводени.
- С изключение на "Infinity," който предположихме, че е унищожен.
- Обратен курс и ми вземи ключалка
по уорп следата на "Infinity".
- Да, адмирале.
- И Гуин, или тази нейна холо-версия--
намери я.
Имам нужда от отговори сега.
♪ ♪
о
ох ох
О, о, скъпи.
добре...
- Как се чувстваш
Чувствам се като има нещо в устата ми.
Отделете време.
Всичко е наред.
- Чувствам се...
чувствам!
- Зеро буден ли е? - Може ли да ги видим?
- Имате посетители който би искал да те види.
Да ги пусна ли вътре?
- Нула. - Уау.
♪ ♪
- По-висок от мен, но уау.
- Толкова дълго чаках да направя това.
- Сега това... това се чувства...
славно!
- Странно възхитително.
- Ако ви е приятно тези усещания,
ще изпитате повече на нашия празник на сетивата.
♪ ♪
Оставете сетивата си да живеят.
Насладете се на живота, който имате само мечтано.
♪ ♪
какво е това
О, всички миришат толкова, толкова възхитителен.
Такива... такива видения на вкус в главата ми!
ох ох
Но коремът ми е ядосан.
- О, това просто означава ти си гладен.
- Вземете го от експерт.
Време е да започнем да бутаме неща в устата ти.
- Това е най-хубавото нещо някога съм опитвал,
единственото нещо някога съм опитвал.
♪ ♪
Не, този е по-добър.
Мм! Толкова много изкушения.
усещам нещо извира в мен.
- ъъ...
- това ли е необузданото блаженство или еуфория или...
- О боже.
- О, достатъчен звук, пикантен букет.
Бък е впечатлен.
- Мърф, мисля разбираме смисъла.
- Ти ли си, Нула?
Уау!
Изглеждаш невероятно.
Ела, танцувай с нас.
- Ами ако искаш за да го направиш, кажи „да“.
- Да!
- Хей, да тръгваме живей малко, хлапе.
- Аз съм твърде голям.
Не искам да стъпвам на малките си нови крачета.
- О-хо-хо, не се тревожи за това
Ходовете на Jankom Pog--
хе-ей, хе-оо, хе-ее--
освободи дансинга, ха-ха!
ОК, ОК.
- Гладен ли си?
- Умира от глад.
♪ ♪
Zero изглежда толкова щастлив.
- Те го правят.
Благодаря за изказването до нула.
Понякога ставам толкова концентриран където смятам, че трябва да бъдем,
Забравям да спра и си поеми дъх--
--или отпийте каквото и да е това,
което е може би най-голямото нещо, което някога съм опитвал!
Ще оправим нещата.
- Ще направим ли?
- Трябва.
Забавлявате ли се?
- Какво има в тази напитка?
Защото имам да ми вземеш още един.
- Мм, стомашни сокове на Виларската свиня.
знаеш какво
Толкова е засищащо.
Благодаря ви за това
Това означава много за нашия приятел.
- Каква е сделката с короната?
- Подготвят се за бягането на Назамон,
тържество на забравения смисъл.
- Гледка, звук, мирис, допир, вкус--
какво забравяме?
- Страх.
- Какво имаш предвид, страх?
- Усещането за смъртност, че животът е мимолетен.
От всички сетива, това е едното
което прави нашите телесни тела се чувстват най-живи.
- Плашиш ни, Йон.
Какво точно се случва
по време на това бягане от каквото и да било?
- Това е върхът на Празника.
Ако оцелеят в бягането,
всеки нетелесен чувства едно с тялото им,
и тъй като нашите физически форми влошават се
ако напуснем Овидия IV,
никой никога не избира да напусне тази планета.
- Трябва да кажем на Zero
преди да започнат бягането на Назамон.
Нулата не знае какво влизат!
- Да, но къде е Zero?
- Виждал ли си Zero?
- Да, Z е тук.
Хей, Нула!
- ъъ... - Нула?
Нула?
– Време е за бягането на Назамон.
- Гах! Много сме закъснели!
- Какво не е наред?
- Z е в опасност!
Може да ги загубим завинаги.
♪ ♪
- Това е натрапчиво, завладяващо,
но ми е толкова любопитно за какво е това.
- Това е за привличане на Назамон.
Просто се опитай да продължиш, и се надяваме,
ще се справим от другата страна.
- Някои не?
- Добре е да се страхуваш.
Ето защо сме тук.
♪ ♪
- Нула!
- Приятели, насам!
- Намерих ги!
Насам!
♪ ♪
- Вече започна.
- Тогава влизаме.
Независимо дали Z остава или си отива няма да има значение
ако не оцелеят това нещо.
♪ ♪
- Ха! тук!
Избери мен!
- Какво е това?
Назамон.
И сега пирува.
- Усещаш ли сърцето ти бие ли?
- Да! да
- Тогава бягай по-бързо,
или ще прекараш цяла вечност в корема му!
- Нула!
- Това не е ли чудно? - Не, не е.
- Трябва да кажем ти нещо.
- Трябва да вземем от другата страна.
- Йон каза, че никой напусне някога тази планета.
- Какво каза Йон?
какво искаш да кажеш те никога не си тръгват?
- Не искат.
Телата ви се дегенерират ако напуснат Овидия IV.
- Правят ли? - Ако оцелеят в състезанието.
Никой не иска да дава до сетивата им.
- Вие рискувахте живота си да ми кажеш?
- Естествено. Ти си нула.
- Йон не сгреши.
Изборът е твой, но имаш право
да знам всичко преди да го направиш.
- Нула, ако бях аз...
- Дал!
- Дръж се, Дал!
Ааа! Ааа!
О, защо погледнах надолу?
- Дръж се!
- Не слиза.
Трябва да го примамим обратно.
побързай
♪ ♪
- Аз летя със звездни кораби, не с Назамон.
какво правим
- Оставяме го да следва сетивата си.
- Уау-ха!
- Ааа! - Ужасен съм!
Но няма да лъжа.
Това се чувства грандиозно!
♪ ♪
- Мисля, че приключих с този празник на сетивата.
- Значи оцеляхме.
Как се чувстваш, Z?
какво става сега
- Аз ще реша кога Пресичам финалната линия.
- Тогава ще го довършим заедно.
- Нула, завършихте празникът на сетивата.
как се чувстваш
- Благодаря за опита.
Не, преобразен.
не искам да си тръгвам
Да загубя сетивата си би било сърцераздирателно,
което е иронично, защото Преди нямах.
Но имам приятели, които биха рискували своите
просто за изясняване на избора това беше,
по каквато и да е причина, пазени от мен.
- Трябваше да го преживееш
преди да знаеш какво бихте могли да загубите.
- Но моят живот мое е да реша.
В известен смисъл вие ми помогнахте вразуми се.
Знам къде ми е мястото...
с тях.
♪ ♪
Може би тялото ми ще деградира, и сетивата ми ще се притъпят.
Или може би това е първа стъпка в едно пътуване
на себеоткриването и неизвестна възможност.
Така или иначе ще го взема със себе си най-важните за мен--
моето семейство.
- Благороден избор.
Горд съм, че те срещнах, любопитно.
- Както и аз.
Благодаря ви, искрено.
♪ ♪
- Доклад за състоянието.
- Докторът е проследил и реконструиран
липсващата холограма на Гуин
със съответните личност.
- Добре.
Харесвам Мърф, но неговите разговори
може да бъде малко едностранчив.
- Има още нещо Попаднах на това
е дълбоко обезпокоително.
Малко преди нейната програма отиде офлайн,
имаше празнина от около осем минути
липсва в корабните дневници.
- Нашите компютри не могат губят минути.
- Надявах се да я попитам за това.
компютър, размразете програмата Gwyn.
- Гуин, знам това може да дойде като шок,
но знаем, че си холограма.
И се страхуваме от истинския Гуин може да бъде в опасност.
- Ние също сме наясно вашите двойници
взе "Infinity".
- Трябваше.
Те получиха тайно съобщение.
- Тайно съобщение?
от кого?
- Смятаме, че беше...
Капитан Чакотай.
- А вашето изчезване?
Какво си спомняте от него?
- Аз... мога да ги чуя.
- Чуй какво? - Звуците.
Такива ужасни звуци.
не можех да се движа, сякаш времето е спряло.
Те бяха там, за да ме вземат.
- Кои са те?
- Моля, накарайте го да спре!
Те се приближават!
Пусни ме! Пусни ме!
Компютър, край на програмата!
- Вярвам, че се е изгубила в ужасен спомен.
- Ето от това ме е страх.
Не знам кой или какво е след тях,
но ако не го направим първо ги намери,
може да загубим повече от само осем минути.