Filmexport Home Video predstavlja
Drugi dio Jaroslava Hašeka
DOBRI VOJNIK ŠVEJK
MOLIMO ZA IZVJEŠTAVANJE, G-dine,
JA JESAM
OVDJE
PONOVO!
- Švejk! Požurite!
Krećemo za nekoliko minuta!
Filmski tretman:
Muzika
Svirao je Filmski simfonijski orkestar provodi:
ukrasi: Unutrašnje dekoracije:
Kostimograf: šminka:
Snimanje zvuka: Urednik:
pomoćnik direktora: Pomoćnik snimatelja: Skripta: Pomoćnik arhitekte: Pomoćnik urednika: Zamjenik šefa proizvodnje:
Šef proizvodnje:
Igrači:
kamera:
Direktor:
Producirao filmski studio Barrandov kreativna grupa Felix-Daniel
Pa smo izgubili kofer. A ti kažeš to samo tako, glupane!
- Molim za izvještavanje, gospodine, zaista je bilo ukraden!
Uvek ih je bilo i biće
puno lopova na željezničkim stanicama.
I znam za jednu damu, npr.
kome su ukrali kolica sa bebom sjeverozapadne željezničke stanice.
- Umukni! Nikad ne znam da li se samo pretvaraš
da budeš glup ili da li si zaista rođen tako.
- Trebalo bi drugom čoveku hiljadu godine da uradim što više gluposti
kao što ste uspeli da uradite za nekoliko sedmica koliko si sa mnom.
Nadam se da ste i vi to primijetili!
- Molim da javim, gospodine, da imam.
Ja sam veoma pažljiv posmatrač, gospodine, ali obično kada je prekasno.
Čini mi se da Ja sam isto tako nesrećna
kao izvjesni Nechleba iz ulice Nekazanka,
koji je uvek išao u kafanu u "Dog's Kennels".
- Ostavi me na miru sa vašim sećanjima!
Šta je bilo u koferu, Voleo bih da znam?
- Ništa posebno, gospodine.
Ogledalo i vješalica iz sale,
ali to je pripadalo stanodavcu u svakom slučaju.
Čim osvojimo neki grad,
nabavit ćemo još jednu vješalicu. - Umukni!
Čim stignemo u Budejovice, rešićemo stvar!
Znaš li, Švejk, da ću te zatvoriti?
- Molim za prijavu, gospodine, da ne znam.
Zaboravili ste to ranije spomenuti.
Uz vašu dozvolu, gospodine,
zar niste sigurni gospodine Purkrabek, agent Slavija banke?
Molim za izvještavanje, poručniče, pročitao sam u novinama prije nekog vremena,
da svako pristojno ljudsko biće trebalo bi da ima od 60
do 70.000 dlaka na glavi.
I ta crna kosa je obično tanja,
što je činjenica dokazana brojnim primjerima.
Čuo sam i primedbu učenika u Špirkinoj kafani,
da je gubitak kose posljedica mentalnog trauma
u prvih šest nedelja života.
- Du Schweinkerl!
Du verfluchter Kerl... Donnerwetter! Was!
- Nikada vas nisam uvredio, gospodine!
Kad ne znaš kako da se ponašaš u vozu, trebalo bi da ostanes...
- Poručniče! Gde si otišao? u školu za oficirsku obuku?
- U Pragu, gospodine! - A ti ni ne znaš
da je službenik uvijek odgovoran
za njegove podređene? To je lepa stvar...!
Vi također razgovarate sa svojim batmanom kao da ti je prijatelj.
I dozvoljavate mu da govori bez njega pitaju se! Lepo se dešava...!
- Generale... - I vi mu dozvoljavate
da uvrijedi svoje pretpostavljene,
To je vrhunac...!
Uskoro ćete vidjeti šta će se dogoditi tebi! Kako se zoveš?
- Lukas, gospodine. - Gdje si stacioniran?
- Bio sam... - Ne pitam te,
gde si bio!!! Želim da znam gde si sada!
- Upravo su me poslali iz Praga u Ceske Budejovice.
- Shvatam. Dakle, postavljeni ste?
Bravo za tebe!
Neće vam škoditi da vidite bojno polje sto pre...
- To je odlučeno pre nekog vremena, Gospodine.
- Stvarno?
Švejk, došao je trenutak
da dobiješ šamar na neki način
svijet nikada prije nije vidio!
Zašto si napao tog ćelavog džentlmen?
Da li znate da je on general-major? von Schwarzburg?
- To nisam znao, ali mogu ti reći izgledao je baš kao gospodin Purkrabek!
- Umukni! Ovo nije prvi put
tvoja me glupost dovela u nevolje! - Ali, poručniče...
- I nemoj me se držati stalno!
Uz vašu dozvolu, gospodine. - Da, da, da, da, da, da.
- Da li bi ti smetalo da te pitam nešto?
- Samo nastavi da pitaš. - Nekada sam poznavao momka po imenu Hofman,
koji je uvek insistirao da svi oni signali za hitne slučajeve su neefikasni.
I ionako nikad ne rade.
Zato bih voleo da znam da li je to tako istina, u slučaju da mi ikada zatreba.
- Taj momak je lagao. Naravno da rade.
- Pogledaj samo to. - Pogledaj!
Ako povučeš ovo... - Misliš na dole?
- Naravno naniže a ne prema gore...!
...voz će stati. Zato što su kočnice povezane
kroz sve automobile do motora.
Kočnice za hitne slučajeve moraju raditi, vidiš? ja ti kazem!
Bilo je ovde, gospodine! Bio je to taj vojnik ko je povukao kabl za hitne slučajeve!
Zar ne bi trebalo da idemo dalje, momci?
Nije dobro za voz kasniti.
Da je u miru, ne bi materija. Ali sada je rat,
i svi treba da znaju da je voz možda nosi vojno osoblje!
Generali, poručnici, Betmeni.
Takva kašnjenja su strašne stvari.
U Vaterlou je Napoleon imao samo pet godina minuta kasni
i gdje je završio sa svom svojom slavom?
- Švejk!
- Molim da se javi, gospodine, da jesu krivi me što sam zaustavio voz.
- Uđi, hoćeš li? Ali odmah!
- Ulazi, ulazi! Idemo!
pokazaću ti! Vidjet ćeš!
- Nikad ne bih verovao da voz može prestani samo ovako...
- Ovo će te koštati dvadeset kruna.
- Nisam to uradio. pogledaj me, vidiš da nisam hulja!
- Neću da se raspravljam sa tobom! Šef stanice na Taboru
objasniće vam kako treba! - Kako hoćeš.
Uvek volim da razgovaram sa obrazovanim ljudi.
Ekspres za Ceske Budejovice - spremni za polazak!
- Ljudi, ja sam nevin!
Zaboga, nevin sam!
- Izvinite! sta se desilo?
- Samo gnjave malog jadnika vojnik.
- Gospodine, pomozite mi da objasnim za ovog gospodina da sam nevin!
- Vi nas sprečavate da radimo! Ili ćeš platiti 20 kruna,
ili... - Čovek, ide u rat
da ponudi svoj život za cara,
ne nosi novac sa sobom...
- Slušaj, šefe stanice, nema šta da se uzbuđuješ!
Daj mi priznanicu, idem da platim kazna za ovog vojnika.
- Kakav pristojan gospodin! Kakav pristojan gospodin!
- Kakav stvarno pristojan gospodin!
- Vidite da je dobar! Prava duša dobrog srca!
- Voz za Votice, Benešov...
- Konobar, račun!
Popio sam dva piva, i ovaj vojnik dvije kobasice,
gulaš, 4 rolnice i 5 piva. Zadrži kusur.
- Hvala, gospodine.
- Kao što sam vam već rekao, činjenica da ste izgubili svog poručnika
sa papirima, ne treba da te brine.
Evo petice za vašu kartu. Ne budi blesav, uzmi!
Čini se da svi idu u Rusiju ovih dana! Nadam se da imaš malo razuma
i neće dugo ostati na frontu... Shvataš li me?
Mi smo Česi, zar ne...
Čim ste u Rusiji, kao P.O.W.,
pozdravi gostioničara Zeman u Zdolbunovu.
Sve što treba da mu kažeš je: Pozdrav iz Tabora.
On će razumeti. I pij, čoveče, pij!
- Ekspres za Veseli - Mezimosti, Horni Dvorište,
Beč, spreman za polazak!
Magyarul?
- Ja sam Čeh, momče. Želiš li kapljicu?
- Nem tudom, baratom.
- Nema veze, samo popij piće. Popij, čoveče, popij!
- Ah!
Koszonom szivesen.
- Ne obaziri se, čoveče.
Konobar, donesi nam još jednu, hoćeš li?
- Voz za Sobeslav, Veseli - Mezimosti
i Ceske Budejovice, svi na brodu!
- Prednji? Nichts?
- To nije ništa za mene, dečko.
- Moskali. Pif, paf, puc!
- Ti o ti... Du...
...Angriff? Vorwarst?
- Ah! Ruckzug.
Laufsrit!
- Cekaj... Konobar!
Još jedan!
U naša dokumenta! Vojna policija!
- Harom gyermek. Harom!
- Razumem! Imaš troje djece.
Imaš.
- Eljen! Eljen!
- Hajde, Eljen! samo pij,
Moj mađarski prijatelj! Ne bi daj mi takvu poslasticu...
- lhre Dokumente! Ne takođe! U naša dokumenta!
Schnell, schnell! - Nemam, draga.
- Was ist das "draga"?
- "Draga"... Das ist wie... Herr Feldwebel.
- Šta to govoriš, draga?
Jesi li sasvim sam? Da, da.
Naravno da ću biti s tobom za minut! Na putu sam! Ćao, ćao!
Evo!
...i sve ovo na Badnje veče.
- Molim za prijavu, poručniče, ovaj čovek je pronađen
na stanici bez ikakve vrste papira.
- Mora biti u ovom trenutku... Dođi ovamo!
Šta si radio na stanici?
- Molim za izvještavanje, gospodine, čekao sam za voz za Ceske Budejovice
da dođem do mog 91 bataljona,
gde sam batman sa poručnikom Lukasom, koga sam morao ostaviti,
pošto sam doveden ovamo da budem novčano kažnjen pošto sam bio pod sumnjom
da ste zaustavili ekspres upotrebom kočnice u slučaju nužde.
- Ne razumem ništa od ovoga. daj mi to odmah,
bez mešanja svega!
- Molim za prijavu, gospodine, od tada
ušli smo u ekspres, progonila nas je loša sreća.
- Misliš sa kablom za hitne slučajeve?
- Ne! Za početak, izgubili smo kofer,
i general-major, koji je bio prilično ćelav...
- Pređi na stvar, molim te!
- Pre nego što je cela stvar rešena, kažem ti,
voz je otišao, a ja sam ostao
kao siroče, bez ikakvih dokumenata.
- Zašto ih nisi pratio sledećim vozom?
- Molim za izvještavanje, gospodine, dok cekao sam ovaj sledeci voz,
Imao sam nesreću da popijem jedno pivo nakon drugog u pubu stanice.
- Znaš li šta znači ako pozoveš neko imbecil?
- Molim za izvještavanje, gospodine, o našim životima na ulici imbecil.
Njegov otac je bio poljski grof
a njegova majka babica. Očistio je ulicu
i zamolio ljude da ga pozovu "Vi naša Ekselencijo"...
- Dosta mi je tebe! Sada idete na šalter
kupiti kartu za Budejovice i krenuti odmah, razumes li?
- Molim za prijavu, gospodine, razumem, ali nemam novca uopste...
Popio sam sve što sam imao za karte.
- U tom slučaju, budalo, hoćeš moram hodati! što se mene tiče,
mogu te zatvoriti u tvoj puk za kasnjenje!
Kaplare, uzmite tog čoveka do željezničke stanice
i pokaži mu put za Budejovice!
- Probudio sam te ovde u Putimu, zar nisam? Vi niste žandarmi ovde,
ali seoski policajci! Umjesto da povećate svoju budnost
za 1000%%, dobijate nisko kao zveri!
Nemoj kijati kad mi podnosiš izvještaj!
Sve što radite je da ležite okolo kucu i pomisli da,
ti i tvoj rat možete otići dođavola!
- Gospodine...
- Čekaj malo! U ou, dođi ovamo!
- To je naša čuvarica, gospodine.
- Reci mi gde su imali svinju na klanje!
- U mlinu, gospodine! Svinja je bila preko 180 kg
neto težina! Ako ne bi uvredite se gospodine, ja bih...
- Kreni!
- Imamo i jako dobro kiselo meso, Gospodine!
- Umukni, čoveče! Znate težinu svinje!
Kapetane, gospodine... - Ali činjenica da su šume pune
dezertera ne izgleda da se brinem o tebi!
Svaki dan ti šaljem cirkularne, izvještaji,
uputstva, upitnici,
tajne depeše! zar ne? A gdje su oni?!
- Imam sve, kapetane! Sve!
Sve u savršenom redu Kapetane!
Kapetane, zaključao sam sve te papire u garderobi.
Gdje su opet ti ključevi?
Evo ih!
- To je lepa stvar... Nisi uopste skinuli plombe, zar ne?
- Službeni pečat kapetane...
- Dakle, niste zainteresovani šta se dešava na bojnom polju...
- Naše pobedničke vojske se poklapaju naprijed!
- U es. Ehm.
Naravno. - Da, gospodine!
- Ali transfer naše vojske u Istočnoj Galiciji izazvala je
delovi ruske vojske da pređe Karpate.
Ukratko, Rusi šalju špijune preko fronta, na našu stranu!
Među tim špijunima ima mnogo Čeha, i svi su posebno obučeni!
A ovi su najopasniji, jer odlično govore češki!
Stoga svi, ko je i najmanje sumnjiv,
mora biti uhapšen i detaljno ispitan.
Također morate slati izvještaj svake sedmice
o raspoloženju lokalnog stanovništva su u
- Molim za prijavu, gospodine, da je lokalac ljudi su previše glupi da bi bili špijuni.
- To je tačno! Ali u vremenima rata, moramo biti posebno pažljivi
i oprezno! Morate pronaći način
da steknu poverenje naroda.
Osim toga, imaćeš nešto novca dato ti,
platiti lokalnom informatoru,
koji će vam na vrijeme donijeti sve vijesti.
Dobar dan, vojniče. kuda ideš?
- Idem u svoj puk u Budejovicama, baka,
ići u rat! - Ideš pogrešnim putem, dečko moj,
nikad nećeš stići tamo.
Ovako ćete stići u Klatovy.
- Mislim da možete doći do Budejovica iz Klatova takođe.
- Vidi, dečko moj, čekaj me iza one štale tamo!
Doneću ti malo supe od krompira, da te zagrejem.
- Hvala puno, bako, jako si dobro za mene!
Pojedi to, dečko moj, pojedi to!
Dobro će ti doći! - Hvala bako.
- I nemoj se mnogo pokazivati ​​u nas selo.
I pokušajte izbjeći i Ražice.
Žandarmi su tamo tvrdi kao ekseri i pokušavajte stalno hvatati dezertere!
Pređite livade da dođete direktno Hermanu.
Ima jako dobrog šefa policije,
pušta sve da prođu.
Imate li papire? - Ne, bako.
- U tom slučaju, izbjegavaj i Hermana, i pređemo šumu da dođemo do Protivina.
Tamo, u donjoj ulici, naći ćete moj prijatelj, stari Melicharek.
On mi je brat.
Reci mu da sam te poslao i on će ti pokazati put za Budejovice.
- Hvala, bako, a sad ću morati da idem.
- Bog s tobom, dečače.
Imam dva unuka u ratu.
I kupi nešto da te zagreje u Maleticama,
još je dug put do Protivina.
- Zbogom, onda. - Zbogom, vojniče.
Dođi do toga!
Nastavi sa tobom, Rampa! - Molim te.
- Otvori koverte, Soforte!
I ti također! Ne možete prestati kijati do sada?
- Ne mogu si pomoći. Siguran sam da ću se razboljeti.
Moraću u krevet. - Naravno...!
Mjesto je puno špijuna, a ti si leći na tvoj bolesnički krevet...
To bi ti odgovaralo...! Biće hapšenja!
slušaj,
jesi li ikada vidio špijuna? - Ko, ja? Ne. Jesi li?
- Pa, nisam video ni jednog, ali ja bih ga sigurno poznavao!
Lako je reći "zadobiti naklonost lokalnog stanovništva"...
Ali kako? - Znam kako.
- Znaš li? - U es.
- Hajde, napolje!
- Bojim se. Opet ćeš reći da pričam gluposti.
- Hajde, reci!
- Pa... Ali radije ne bih.
Možda je to samo glupa ideja.
- Ti ne znaš ništa! Vi samo pokušavate da se pokažete!
- Pa, ako insistiraš, reći ću ti to.
- Ne želim ništa da čujem! Bilo šta!
- Da Rampa, tamo, vredi peni, i ako je hteo,
mogao je naučiti nekoliko pjesama na svojoj trubi,
i mogao bi postati član lokalnog benda.
- To je ideja. Rampa!
Ostavite sve i idite na praksu na tvojoj bubi!
- Ali juče si mi rekao da prestanem.
- Ono što je bilo juče ne mora biti danas. Naredba je naredba!
Uzmi svoju bubicu i idi vježbaj!
Hajde!
Ali šta je sa dobijanjem plaćeni informator...
Mislim desno, a mislim lijevo, i ne mogu da shvatim.
- Mah. Mah.
- Johnny, došao si desno trenutak, jednom u životu!
Uđi! Kažem ti, uđi! Dakle, Pepek.
Rampa! Ti me uznemiravaš prilikom službenog čina!
- Ali upravo ste mi rekli... - Predlažem da vežbaš
u zatvoru za sada, ionako je prazan!
Vidite li onu sliku tamo?
Znate li ko je to?
To je car, razumete li? - Mah.
- U redu. Evo 20 grinja.
I ako čujete da je car zver,
ili da nećemo dobiti ovaj rat,
doći ćeš ovamo i reći ćeš mi ko je to rekao, razumeš?!
- Mah. - U redu.
A sada skoči! - Mah.
Mah.
- Pa.
Pa, i imamo doušnika!
Sada ću napraviti izvještaj.
Gdje je mastilo? Ink-lonac!
Donnerwetter! Proklet bio! Opet si ga izgubio...!
Ako zelis da se nesto uradi... - Evo ga.
- Bilo je vreme...!
Hajde da pišemo!
mito...
...do lokalnog...
...doušnik...
...mer.
Pa, recimo... pedeset kruna,
hoćemo li? - Hm.
- 50 kruna.
Imaš li svjetlo, drugar?
- Ne bi trebalo da hodaš u tome!
Sada ima mnogo policajaca, i ne možeš da prosiš
ionako u njemu. kuda ideš?
- U Budejovice. Za ime boga, čovječe,
tamo će te dobiti za sat vremena!
Morate nositi civile! i prljavo, i stari, i pretvaraju se da šepaju.
Ne brini, ja ću se pobrinuti za tebe!
Doneću ti civile, takođe. Hajde, samo dođi!
I moj deda je dezertirao.
Ali to je bilo za vrijeme rata sa starim Napoleon. Dobili su ga u Vodnanyju
i pretukao ga da nije mogao da sedi nedeljama.
I mogao bi sebe nazvati sretnim.
Djed Jaroša iz Ražica
pogubljen u Piseku.
A kada ste dezertirali?
- Odmah nakon nacrta! Čim su nas odveli u kasarnu.
- I jesi li se popeo na ogradu?
- Naravno, deda, Nisam mogao da pobegnem na drugi način!
- A čuvari? Jesu li pucali?
- Naravno, deda.
- A kuda ćeš sada?
- On je lud, sigurno! Želi u Budejovice.
Tako mlad momak, i nema smisla. Pokušava doći do vlastitog uništenja.
- Poslužite se, momci, nema na čemu.
Ako ovaj rat potraje mnogo duže, ljudi morat će opet jesti korijenje i lišće.
Nisu cijenili dobar život u svakom slučaju.
Čak ni ovčetina nije bila dovoljno dobra za njih! Sve što su htjeli je svinjetina
i perad, sve pliva u masti.
Otvaraj, dede!
- Policajac! Moraćete da se sakrijete!
- Hajde, brzo!
Dobro veče!
- Dobro veče, deda!
- Nemoj mi reći da si zalutao, moj dečko!
- Naravno da ne! Tražimo dezertere.
- Ovde u štali za ovce?
- Ne, u šumi. Sve što želim od tebe je da se malo zagreješ.
- To je druga stvar.
Stanovnici sela Putim
su apsolutno lojalni i u skladu na uputstva i ocjene
izdao od strane Carskog ministarstva unutrašnjih poslova,
raspoloženje u kojem se nalaze može se nazvati prvim klasa - 1 A.
Nastavlja se:
Zaposlen je plaćeni informator...
Kako se uopšte zove taj prokleti momak? - Ne znam.
- Šta? - Svi ga zovu Up-Jump-Up.
- Džoni skoči...
Odlično! Pišite! John Jumper.
- Šefe, imaš glavu!
- Zato sam ja ljef žandarma u Putimu, znate li?
Nikada nećeš biti ništa
ali kaplar, koji ima kokos umesto glave!
Razumiješ? U es!
Gore navedeni informator je vredan, vredan građanin,
voleći Njegovo Veličanstvo i tron i...
Bože, ta žena je dodala toliko začina do krastavca, kao da...
Gdje smo stali? - Voli Njegovo Veličanstvo i tron.
U es. I njegov tron, to je sasvim u redu.
Pogledaj vani, skitnica visi o tamo! Nastavi sa tobom!
Uđi, uđi, uđi! Uđi, uđi, uđi!
Želim vam svima dobar dan.
- Nema na cemu, vojnice, sedi. Mora da ste ionako umorni.
I reci nam gde ideš.
- U Budejovice, da se pridružim mom puku.
- Ako je to slučaj, ideš pogrešnim putem.
Pogledaj, vojniče!
To smo mi, Putim.
južno odavde, tu je Protivin.
I južno od Protivina, tu su Budejovice.
Pa vidite da ne idete u Budejovice, ali iz Budejovice!
- Ali ja idem u Budejovice.
- Pa.
A odakle si krenuo, doći do Budejovice?
- Sa Tabora. - A šta si radio na Taboru?
- Čekao sam voz u Budejovice.
- A zašto nisi uzeo voz u Budejovice?
- Zato što nisam imao novca, da kupi kartu sa.
- A zašto ti nisu dali vojsku karta besplatno?
- Zato što nisam imao nikakve papire.
- Rusi šalju špijune front na našu stranu.
Među tim špijunima ima mnogo ruskih Čeha,
posebno obučeni.
Oni su dvostruko opasni, jer vrlo dobro govore češki.
- Kaplare! Pretražite ga!
- Skinuću se.
Možete li mi reći
zasto nemas nista, apsolutno ništa u vašim džepovima?
- Zato što mi ništa ne treba.
- I šta si radio na stanici na Taboru?
- Upravo sam razgovarao sa vojnicima, pitao ih u kom puku služe,
i kuda idu.
- Upravo sam razgovarao sa vojnicima...
Niste ih slučajno pitali koliko ljudi ima u puku.
- Znam to napamet dugo vremena.
- Govorite li ruski?
- Ne.
- Nije. Ali to nije bitno.
Svejedno ćemo te zadržati ovdje.
- Pa, zašto ne. Ovde je lepo i toplo,
i peć je u savršenom redu.
- Oh... pa!
Zatvori vrata! Dođi ovamo!
Jeste li čuli? Ne govori ruski...
Ali ja sam ga poprilično upropastio sa pitanjima, zar ne?
Sigurno je nadređeni oficir!
u šta buljiš? Naravno
Rusi neće poslati običan redov da špijunira za njih.
- Šefe, bio sam zapanjen! Vi ste skoro isto tako pametni
kao Sherlock Holmes!
- Dragi moj druže, se zasnivaju krivične istrage
na pameti i nežnosti.
Idi i uzmi nešto za jelo! Pošaljite čuvaricu u pab
a zatim joj reci da skuva puno čaja sa rumom! Izlazi!
Ne, čekaj!
nikome ne reci ni rijec, to je vojna tajna! Hajde!
Pa. Oh!
Ostavite te klasike na miru i nastavite sa učenjem
neke narodne pesme, čuješ li?
Pa, evo nas!
U es.
Adresa: Cenjenom Bez...
Bezirks... Oh... Šta ja radim?
Veoma cijenjeni bezirksgendarmeriekommando,
Pisek. Pisek.
Oh...
Pa, šta kažeš? Dobro je, zar ne?
- Sasvim dobro, da! - Mmm.
Samo mi reci, čovječe, kako možeš svirati lovačku pjesmu,
kad nosiš žandarmsku uniforma?!
Prestani odmah, prije nego upadnemo u nevolju!
Dakle! Pa.
Dakle. Po svim znacima, covek mora biti
pametan ruski špijun, koji govori češki jezik
tečno i pokusano...
...pokusao da... Šta je pokušao da uradi?
hm... Kaplare! Dođi ovamo!
Pokušao je da...
Zašto si ušao? Oh! Je li dobio ručak?
- Svinjetina, sa kiselim kupusom i knedlama.
- I šta sad radi?
- Pije čaj sa rumom i izgleda prilično sretno.
- To bih ja nazvao obrazom!
Taj čovjek mora biti savršeno svjestan činjenice
da je suočen sa sigurnom smrću!
Mora da ima čelične živce.
Da imamo takve ljude u Austriji...
Ne klimaj glavom!
Idi i ispitaj ga ponovo! Ako ne uradim sve sam...
Da li vam se dopala večera? - Pa, bilo je prilično dobro.
- Oh. - Šteta što nisam dobio još kiselog kupusa.
I čaj sa rumom je također bio jako dobar.
- U Rusiji piju puno čaja. Imaju li i oni rum?
- pa, rum ima po celom svetu.
- Oh... A ima li lijepih djevojaka u Rusiji?
- Lepe devojke jesu takođe širom sveta, šefe.
- Hajde, reci nam kako vam se sviđa ovdje u Bohemiji...?
- Mnogo mi se sviđa Bohemija.
Uvek sam sretao dobre ljude na mom putovanju.
- Ljudi ovde su dobri. Mala krađa ili tuča tu i tamo,
to nije bitno. Pa.
I šta si mislio da uradiš u Budejovicama?
- Hteo sam da služim sa 91. pukom
i prati ih na front.
- To je najlakši način da stignem u Rusiju.
Znate li fotografisati? - Da, imam.
- A zašto ne nosiš kameru?
- Zato što ga nemam. - Hm.
i da si ga imao, da li bi fotografisao?
- Da ga imam, nema svrhe s obzirom na to.
- Reci mi, da li je to teško uzeti slika železničke stanice?
- Lakše od većine, ne kreće se stalno
i ne moraš to reći da izgleda prijatno.
- Shvatam! Pa, idemo ujutro te odvesti u Pisek.
Usput, jeste li ikada bili u Pisek prije?
- Godine 1910. Učestvovao sam u carevim manevrima.
- Cijeli manevri?
- naravno, kao redov pešadije.
- Oh. Kaplare!
Daj mu još čaja sa rumom! I za mene takođe! I stavite još ruma!
Gore, braćo Sloveni,
naša nacija je još živa.
Gore, braćo Sloveni,
naša nacija je još živa.
Grom i pakao,
i svu tvoju moć, upravljajte ništa protiv nas.
- Dragi moj brate Sloven!
Hajde, moj mali špijune! Ne brini!
Kozaci će biti u Moravskoj bilo minut sada!
- Živeo ruski car!
Učinimo ga kraljem Bohemije! - Naravno!
Moraju držati Franca Josepha zaključanog ionako u toaletu,
inače bi uprljao cijeli dvorac Schonbrunn!
- Prestanite, ljudi, mi smo u policijskoj stanici!
- Bako, dođi ovamo!
Idi u pab i reci im da me pošalju još jedna boca "Kontusovke". Hajde!
- Molim vas, gospodaru, daj mi nešto novca!
Duguješ mi za tri godine čišćenja.
- Umukni bako, ili ću te uhapsiti!
Znamo vrlo dobro da je vaš sin je krivolovac!
Izlazi!
Kaplare! kuda ideš?
- Moram napolje!
Hajde, reci, reci mi
da ni u Rusiji nemaju bolje "Kontusovka" nego ovde.
Hajde, priznaj... budi muško!
- Ne znaju!
- Ne znaš koliko sam zadovoljan da ste to priznali.
Tako bi trebalo da bude na ispitivanju.
Dođi ovamo, momče! Daj mi poljubac! Daj!
- Au, au, au, au...
Pa, opet si se loše ponašao!
Pred čuvaricom si viknuo: "Živela Rusija!".
- Nisi se ponašao sebi bolje,
- Ali... - Šefe.
Vi ste rekli da naš car treba da umre bilo koji dan sada
i da je car Wilhelm je samo zver.
- Šta... rekao sam to? - U es
Jeste, šefe. A i vi ste vikali...
- Umukni! - Govorim samo istinu!
- Kako možeš da se setiš bilo čega?
Bio si pijan kao tvor, tvoje oči su bile male kao u svinje
a ti si pokušao da se popneš na peć kad si htio izaći kroz vrata!
- Ali, šefe...
- Rekao sam ti vreme i ponovo,
da je alkohol destruktivni element.
Ne možeš to podnijeti, a ipak nastaviš pijenje!
Sačuvaj se!
Čovječe, moraš preuzeti tog špijuna u Pisek,
da ga preda kapetanu.
Biće mu veoma drago zbog nas.
- Idem po njega, da? - Hajde!
Slušaj, ti ou, Rampa, zovi našu čuvaricu da dođe da me vidi!
- U es!
Dođi da vidiš šefa, hajde!
- Dobro jutro. - Dobro jutro.
- Jesi li dobro spavao?
- Tako, tako. A ti?
- Hvala na pitanju, ali spavam bilo gdje.
Jedino mi je jastuk ispod glave bio malo neugodno.
Trebao bi to promijeniti, Mislim da se mora napraviti
od pačjeg perja.
- Oh, dobro. A sada kaplar će te odvesti
u Pisek, u Bezirksgendarmeriekommando.
- Ne znaš koliko sam zadovoljan.
Gotovo sam se uplašio da ćeš me zadržati ovdje do kraja rata.
- Prema propisima, Trebao sam da ti stave lisice.
Ali pošto ste inače pristojan čovek budući da vam nećemo staviti lisice.
Kaplare, vodite ga!
Pa sretno na putovanju.
I zapamti me!
- Bog s vama, šefe.
Hvala puno na svemu uradio si za mene!
I čim budem imao priliku, Pisaću ti.
Ako ikada ponovo prođem ovim putem, Ja ću te potražiti.
za boga miloga, šta me šef želi?
- To ne znam, Znam samo da je strašno ljut!
Mora da ste uradili nešto pogrešno sinoć.
- Za boga miloga! To nije istina!
- Hajde, kažem ti!
- Dođite, gospođo Pejzlar!
Slušaj ženo, juče si imala priliku da svjedočimo
nešto važno.
Ali tvoj glupi mozak to ne može shvatiti.
Taj čovek je bio špijun.
- Za boga miloga!
- Da, i to nije sve!
Da izvučem neke dokaze od njega,
morali smo da kažemo razne stvari ispred od njega.
Čuli ste nas, zar ne? - Jesam, šefe.
- Sada, ženo, moraš zapamtiti, da ste dio službene tajne.
O tome nikome ni riječi!
Čak ni na samrtnoj postelji!
Inače vam se ne bi dalo hrišćanska sahrana.
- Zaboga, zašto sam ja, takav nesretniče, dođi ikad ovamo!
Za boga miloga!
- Ne plači i priđi bliže na krst!
Podignite dva prsta desne ruke
i ponavljaj za mnom:
kunem se... - Kunem se...
...tako mi Boga Svemogućeg... ...tako mi Boga Svemogućeg...
...i od vas, šefe policije...
...da neću ništa spominjati do samrtnog dana.
- Pa. A sada, poljubite krst! Evo.
- G. Flanderka!
- Neka je hvaljeno ime Isusa Hrista.
- Zauvek. Amen! Ostavi me na miru
sa šefom policije, moja dobra ženo!
- Sve što mogu učiniti za tebe, dragi župnik?
- Šefe, upravo sam se upoznao seoski pastir, Johnny Jump Up,
i rekao mi je...
Nemojte to pogrešno shvatiti! Samo ću ponoviti ono što je rekao.
Rekao je: "Učitelju, Šef policije mi je juče rekao,
da je car zver i da nećemo dobiti rat!"
Iznenađen sam tobom, raspravljaš takve stvari sa njim,
kad dobro znaš kakav je on idiot.
sta?
- Kad god želiš da pričaš...
- Ne čujem te!
- Kad god želiš da pričaš, da te niko drugi ne čuje,
morate početi sa malo muzike!
- U redu!
- vidi, on nas posmatra sa radoznalošću!
On neće znati ko si ti! Zdravo, gostioničaru!
- U es?
- Ako on zna ko si ti, mogao bi izazvati paniku.
A to je zabranjeno tokom rata!
- Neću da pravim paniku!
- Ostavi to ovde! - Moj brat je ovde...
...mi govori, da ćemo za sat vremena biti u Piseku.
- Dakle, vi ste braća? - Mmm.
- Dakle, tvoj brat je na odsustvu, a?
- Njegovo odsustvo je danas gotovo.
- Shvatam!
- Vidite kako smo ga prevarili?
- Mislim da bi trebalo da idemo sada...
- Idemo! Naravno da idemo!
Gledaj, sada je vreme za ručak.
Kapetan Konig je na ručku u svakom slučaju...
A ako stignemo u Pisek u 4 sata,
to je sasvim u redu!
Hajde, reci mi, hoće li grad Pisek beži od nas...?
- Naravno da neće pobeći,
ali bih voleo da budem ponovo sa mojim poručnikom.
- Popij piće! Ni on neće pobjeći.
gostioničar, donesi nam paket karata!
Imaćemo igru.
- Budite razumni!
- Hajde... Voleo bih da osvojiš sav moj novac.
- molim te, pričaj sa svojim bratom!
- Bio je tako zadovoljan zbog moje fotografije da je živ, da se napio. brate!
- Slušaj!
Jeste li čuli puške tokom noći? - Ostavi me na miru sa takvim...
- Kaplare, moramo da idemo, uskoro će biti mrak!
- Ne paničite! Ostanite sjediti!
Tome služe uputstva.
Znate li koja su uputstva?
Uputstva su sažetak
propisa!
- Izađi napolje da udahneš vazduh, dobro će ti doći!
- Ostavi me na miru... Drago mi je da smo na toplom mestu.
Oni koji su sada u rovovima nismo tako udobni kao mi.
- Nemoj da praviš paniku!
- naravno, panika je zabranjena!
- Prestani da se ponašaš tako glupo! - Šta brineš?
- Odmah. - Brate budi razuman! Uzmi ovo.
- Evo. Ne ostavljajte svoju kapu!
- Prati me! Zažalit ćeš da sam ikada pristao da budem špijun!
- Naravno da će zažaliti. - Hajde!
kuda ideš?
- U Pisek! Samo prati svoj nos i stići ćeš do Piseka!
Samo prati nos...
Ne mogu dalje. Neko me drži!
- Ovo ne može dalje, druže! Gdje su ti lisice?
Predajte ih!
- Voliš li narodne pesme?
- Hajde! Hajde!
Halo! Ujače!
Čekaj malo!
Pratite me!
- Stani!
- Čekaj, dok ne stignem!
- Sada ponovo!
- Hajde, prije nego te ošamarim za tebe!
Prestanite da se sramotite!
Koji si puk dezertirao?
- Nema, gospodine.
Pratim svog poručnika, Gospodine Lukas, u Budejovice.
- A zašto nisi rekao policajcu kod Putima
da je sve bila greška?
- Zato što sam video da bi to bilo uzalud.
Poznavao sam jednog krčmara kod kuće, koji je uvek govorio
da neki ljudi imaju trenutke,
kada su samo gluvi na svaku razumnu riječ.
- Jah, jah, jah, jah, jah...
- Ustani! Otvori usta!
rum, kontusovka, Cherry Brandy,
liker od orašastih plodova, Liker od jaja i vanilije!
biti pijan,
da dopustiš da te dovezu na kolicima kao zver!
Pa, bez sumnje kapetane Konig biće mi drago zbog tebe...!
Zaključajte ga dok ne pocrni u lice!
Dođite, kapetane. Hteo bih da te pitam nešto.
- Naravno, sa velikim zadovoljstvom, Pukovniče!
- Samo igrajte, gospodo!
- Molim vas, poručniče.
- Možete li mi reći zašto poručnik nikad ne provodi veče sa nama?
Kao da nas pokušava izbjeći. - Ali on je veoma zabavan momak.
Naravno, on je uvijek preferirao društvo žena
na vojničko prijateljstvo.
- Naravno. Vremena vitezova i okrugli stolovi su gotovi...
U stara vremena, svaki oficir je pokušavao da odradi svoj dio zabave.
poznavao sam jednog momka, poručnik Denkl,
čak se skinuo i glumio sirenu za nas.
Ali taj drugar Lukas, mora da je melanholik.
- Samo je ogorčen.
Davno je očekivao unapređenje,
ali naravno njegov kapacitet kao komandant je deminutivan.
- Šta misliš pod tim? - To dokazuje činjenica
da nema pojma gde mu je batman.
- Amerika očigledno ne može da uđe u rat, potpuno je odsečena okeanom.
- Naravno. Naravno.
Ali istorija morskih bitaka nas uči...
Uzmimo na primjer Trafalgar... - kadet Biegler,
Nemačke podmornice su u svim okeanima,
kao što sam spomenuo našem okružnom komandantu čak i prije rata.
Naravno da jesam.
- Da li čujete tripice, poručniče Dub opet priča?
Jučer je bio samo glup mali profesor češkog,
a danas bi volio da bude jednak sa nama, redovnim oficirima.
- Oprostite, pukovniče, Koristim ovu priliku
i usudi se spomenuti činjenicu, da mi treba novi batman, opet.
- Znate li, takva radoznalost kao dezerter, poručnikov batman,
može samo tebi pasti na pamet. siguran sam.
slušaj, Čuo sam da znaš da pevaš?
- Nije vredno pomena, Pukovniče! ko ti je rekao?
- Ne budite skromni, poručniče!
A što se tiče novog batmana zabrinut je...
...razgovaraj sa narednikom Vanekom, on će ti naći privatnog. To je to.
Jeste li kojim slučajem izabrali nekoga iz naše čete, poručniče?
- Oslanjam se na vas, intendante.
Nisam baš sretan u izboru batmen,
kao što je i dokazano u predmetu od Švejka.
- Da li je ukrao? - Šta vam daje tu ideju?
Bio je poštena duša, ali odličan govornik.
Pricao je takve gluposti... Hvala Bogu da je otišao!
Izgubio bih razum.
Slušaj, čoveče, nemoj me odvraćati od moje dužnosti, hajde!
- Mogao bih da ti dam izvesnog Balouna.
Ali on je tako nespretan. - Pa, možda...
Stavi mu pištolj u ruku i on će izazvati nezgoda.
- Ali u bilo kom drugom pogledu, on je pristojan!
- Ne kucaj na vrata!
- Na vratima je natpis: "Ne kucaj"!
Proklet bio!
Uđi budalo!
- Molim za prijavu, gospodine, Opet sam ovdje!
- Schwei... Oh...
- poručniče, šta ti se dešava?
- Molim za prijavu, službeno pismo.
Vodite kaplara do kapije!
Pa, Švejk, dobrodošli u Ceske Budejovice.
Oni čija je sudbina da budu obešeni, nikada se neće udaviti.
Već smo poslali upozorenje o vama!
Ali neću dozvoliti da se trudiš ja opet!
Izgubio sam strpljenje!
Zamislite samo da sam morao živjeti sa takvim idiotom
tako dugo...
Iznenađen sam sebi, Davno sam te trebao upucati!
Šta bi mi se dogodilo? Optužba bi bila odbačena!
Da li razumete? - Molim za izvještavanje, gospodine, da razumijem.
- Ne započinji ponovo svoju glupost!
Ili ćeš zaista biti u nevolji...
Završio sam s tobom!
intendant, vodi ga u zatvor!
- Poručniče, ako ste kojim slučajem otišao da traži stvari
koristiš da farbaš sedu kosu sa...
- Napolje, zveri!
- Molim za prijavu, gospodine, Izlazim.
Moram reći da ste me dobili odlično batman!
Izluđuje me već mjesec dana. A danas...
Poslao sam ga po moj ručak, i pojeo je pola na putu!
- Molim vas, gospodine, prosuo sam.
- Možeš proliti supu, ali ne i zglob!
I šta si uradio sa tortom? - Molim te, nisam ja kriv!
- Reci mi, glupane, šta si uradio sa tortom?!
- Napolju... Kad sam prešao dvorištu, ispustio sam ga u blato.
- Dođi i pokaži mi mesto gde si ispustio je!
- Nema ga više!
Naišao je veliki, ogroman pas... - Ne laži me!
Video sam te kroz prozor ugurajte se u dvorište!
- Poručniče...
- Zar nemaš kontrolu nad sobom, covece?
Morate li jesti ručak svog gospodara?
- Molim za prijavu, gospodine, Uvek sam gladan.
Tako sam ja sazdan.
Čim osetim miris hrane, zaboravim se...
- Neka ga vežu izvan kuhinje.
I reci kuharu da mu da svoj obrok ostali!
- Hajde, Baloun! - Poručniče...
Halo! Poručniče Lukas!
U es. Razumem.
- Čekajte, poručniče, Poslaću po tvoj ručak.
- Hvala. Zovu me kod pukovnika
za konferenciju. - Prokletstvo!
Mislite li da bi moglo biti marširajuća naređenja!
- Možda nije tako vruće.
Tri puta sam dobio naređenja za marš. Posljednje društvo u kojem sam trebao biti
otišao do Rusa sa svima oficiri, uključujući i komandanta.
Spašen sam samo od sudbine po cinjenici,
da sam poslat iza linija da nabavim rum za kompaniju.
Otišli su bez mene.
- Sljedeći put kada bude napad na,
nećete biti iza linija rum, uveravam te!
- Naravno... ali... - Ukazano mi je,
da si pijanica. I tvoj crveni nos...
- Promrzlo mi je nos Karpati!
- Hej! Pogledaj!
To je lepa kost, zar ne?
Mislim da si se trebao pridružiti sekta hestihasta.
Razmišljali su o svom stomaku cijeli dan,
sve dok nisu pomislili da ima oreol oko sebe.
pa zagrizi, hajde! Zagrizite!
- Znaš me, Vanek, ne volim da radim takve stvari,
ali ne može se pomoći. Vojska je vojska!
- Molim za prijavu, gospodine, Upravo sam pušten iz zatvora!
- Švejk!
- Rečeno mi je da predam ove papire vama, naredniče,
da dobijem platu i hranu naravno.
Molim za prijavu, gospodine... - Švejku, zatvori zamku!
- Dobro bi bilo da nas ostavite na miru.
Ti glupi majmune! Da te se nikad ne otarasim?
Koja te budala opet poslala ovamo?
- Molim za prijavu, gospodine, pukovnik! - Hmm.
- Prvo me je izderao, a onda mi je rekao
da te prijavim kao dežurnog.
- Ti si, bolničar? Mora da je pukovnik poludeo!
- Ne bih znao za to. Ali rekao mi je vrlo razumno
pokušati izbjeći sve dalje nevolje. I da ne donese
sram te bilo vise... - U es...
- Ako sam ikada uradio nešto loše, to je bila samo nesreća.
Nikad ništa nisam uradio namerno,
Uvek sam mislio dobro.
I ako se ispostavi da nas oboje uzrokuje nevolja,
to je bilo samo zato što sam bio nespretan.
- Nemoj sad da plačeš ovde!
- Molim za izvještavanje, gospodine, ne plačem.
Samo mi je odjednom bilo žao za nas oboje,
jer smo mi najnesrećniji ljudi u ovom ratu
i pod suncem.
I nismo oboje krivi!
- Švejk! Smiri se!
- Molim za prijavu, gospodine, da nije protivno propisima,
Morao bih to reći Ne mogu da prebolim, ali onako kako jeste.
Moram reći, prema tome po vašim naredbama,
Prilično sam miran.
- U es? Govoreći. dolazim.
Čekaj ovdje, dok se ne vratim.
- Gledaj, skloni mi se s puta, hoćeš li?
Intendante, veoma mi je žao, ne mogu te obavezati,
pošto sam dobio naređenja od nekog visokog.
Dešava se da sam ovde kao bolničar!
- Koja je tvoja civilna profesija, Intendante?
- Pa ja sam Vanek, i držim apoteku u Kralupyju.
- To je dobro! Bio sam šegrt i u apoteci...
- Ti ne kažeš... - Sa izvjesnim gospodinom Kokoskom
na Pernštejnu u Pragu. - Kokoska...
- Bio je smiješan tip!
Kad sam zapalio konzervu sa benzinom u svom podrumu, otjerao me je.
- U es.
Vanek.
dolazim.
Moram da idem u kancelariju.
uopste mi se ne svidja, izgleda tako iznenada.
Mogla bi biti naređenja za marš. Proklet bio taj život!
- Idi dođavola!
- kapetan Sagner,
imenovan si za komandanta jedinice koju treba poslati.
Pripremite sve sada.
Po svim znacima, bićeš na bojnom polju u roku od dve nedelje.
- Halo, šta hoćeš?
- Ima li Vanek negde u blizini?
Vraćam se, a onda Rešiću stvar sa tobom!
Ako Vanek nije tu, slušajte pažljivo na ono što ću vam reći.
Čim spustiš slušalicu...
- Halo!
Rekao si da treba da stavim prijemnik spušten.
- Imaš li uticaja, ti skitnice,
vraćam se za sat vremena, i možete se radovati mom dolasku!
Idi po kaplara odmah,
reci mu da uzme deset ljudi i krene crtanje konzerviranih namirnica
iz radnje. Jeste li razumjeli?
- Ali gospodine, šta misliš o meni?
da, da, Ja ću se pobrinuti za sve.
Nisam glup, zar ne?
Gospodo, na poslednje dve stanice prošli smo, dobio sam dvije žice.
Obojicu potpisuje Ritter von Herbert.
Brzo skuvajte hranu i marš prema Sokalu.
Uključite svoje automobile u istočnu grupu.
Ukidanje obezbjeđenja terena.
Izgradite most preko rijeke Bug.
- To je... - Čekaj!
Dalja uputstva u novinama.
Potpisan vitez von Herbert, komandant brigade.
- Dozvolite, ja, gospodine, Imam mapu ovdje.
Izvinite, ali baš kao i vi,
Našao sam neke od generalovih uputstva donekle...
- Kadete Biegler, da li želite da se raspravljate sa naredbama komandanta brigade?!
Vi niste ništa drugo do embrion oficira!
- Naravno! - Odlučio sam da steknem slavu
na bojnom polju časti i slave, kao i svaki vojnik
može postati feldmaršal.
- Imaćete priliku. - Hvala, gospodine!
- Tokom prvog nocnog napada!
Druga žica glasi:
Odmah započnite obuku u topovima prema
na jucerasnje vesti Neue Freie Presse.
Plati svakom čovjeku 6 kruna
za osvajanje naše tvrđave, Premysl.
- Vojnici ne bi trebali dobiti uopšte novca!
Pravo oružje u ratu je patriotizam, vjernost svojoj dužnosti,
samoodricanja i sličnih osjećaja.
Već sam ranije spomenuo tu činjenicu rata našim lokalnim vlastima.
- Vidi, ta devojka,
koga smo videli kako igra u Budejovicama,
je sada u Budimpešti, sa kompanijom "Malo pozorište"!
- Mislim, Kunert, vaš poručnik je veoma fin momak.
Kao pravi otac vojnicima.
- To ti misliš. On je gadna zver!
- Ne govorite! Lep način za razgovor o vašem poručniku...
On nije redovni oficir, zar ne? - Ne.
- A šta mu je civilno zanimanje? - On je profesor češkog.
- Zavidim ti, čoveče!
Imate priliku naučiti nešto stvarno Češki tokom ovog rata i govore
kao pisac!
- Švejk, šta radiš ovdje?
Molim za prijavu, gospodine, Kunert i ja smo upravo
razgovarao je poručnik Dub. Kakav lijep karakter ima.
- U redu. Sada, Švejk, idi i reci Balounu
da mi donese lepinju sa jetrenom paštetom.
U mom je koferu, upakovano u foliju. - Naređenja, gospodine!
- Kunert!
Već sam ti rekao da ne govoriš tom bitangu Švejku!
On je dobar ni za šta i subverzivni element!
Zašto si razgovarao s njim?
Zar ne znate kako da odgovorite? Zašto ste razgovarali s njim?!
- Molim za prijavu, gospodine, Nisam razgovarao s njim, on je razgovarao sa mnom!
- Ti si lud, Vi me još ne poznajete!
Ali kada me upoznas, Rasplakaću te! Hej!
- Hej, Baloun! Trebalo bi da dovedete poručnika
lepinja sa jetrenom paštetom.
- Nemam ga. Nemam ga.
mislio sam...
Upravo sam ga odmotao da vidim da li je pokvareno...
...upravo sam pomirisala...
...upravo sam probao...
- A onda si ga progutao, staniol i sve.
- Ti ou, Baloun, treba zadržati kontrolu nad sobom.
Svaki put kada se suočite sa takvim problemom,
trebao bi se zapitati:
„Šta je odnos ona kobasica za jetru?"
- Samo zahvaljujući mojoj intervenciji jesi li ostao batman.
Hteli su da te prebace medicinskom korpusu,
za transport ranjenika sa bojnog polja.
- Zar te nije sramota?
Ti ou, vojnik...?
- Nisam stvoren za rat.
Molim te, uvek sam gladan jer Nedostaje mi rutina običnog života.
- Idi i pitaj kapetana u diviziji H. Q.
Oko 500 metara odavde.
- Kapetane, kažem vam u povjerenju,
možete baciti te žice.
Komandant brigade je poludeo.
Znate... Paraliza...
On šalje takve lude žice svuda.
- Ali reci mi zašto... - Pa, znaš,
potrebno je neko vrijeme prije ministarstva sazna za to...
- Ali takve situacije uzrokuju greške, haos...
- Rat je ionako haotičan poduhvat.
Ali smiri se, čak i haotične naredbe na kraju će te odvesti do rovova.
Ovde se tvoj voz završava, odavde marširajte.
Ali ne brini za sutra...
Večeras ćemo imati ples.
Ovde ima lepih kolača, takozvani Engelhuren.
Ima čak i generalova ćerka - nekada je bila lezbejka...
I mladi poručnik - on voli da se oblače u žensku odeću.
Samo čekajte, vidjet ćete! Ovuda.
- U redu.
- Hab Acht!
Misliš li da te naguravam ovdje kao svinje za klanje?
Nemojte jesti toliko i više trčite!
Hoćeš li podijeliti šavove? U ou svinjo!
- Naređenja, gospodine!
- To ja zovem disciplina!
Zapamtite, neprijatelj koristi lukavo oružje!
Osniva javne kuće u napuštenim gradovima a u ovim bordelima ima...
...ehm... ...žene sa V.D...
da izazovu gubitke u našim redovima!
upozoravam te, Kaznit ću sve što tamo nađem!
- Molim za izvještavanje, gospodine, treba nam reći gde takav neprijatelj
bordeli su. Kako se to moglo desiti...
- Poznaješ li me? - Znam vas, gospodine.
- Možda me poznaješ po mojim dobrim tačkama, ali kad upoznaš moje loše
bodova! Mogu sve rasplakati! Dakle, kažeš da me poznaješ, ili ne?
- Znam vas, poručniče!
- Kažem ti poslednji put ti me još ne poznaješ, budalo!
- Imaš li braće?
- Molim za prijavu, gospodine, Imam jednog brata!
- A da li je i tvoj brat budala?
Koja je njegova profesija? - On je profesor, poručniče!
I on je bio u vojsci, i položio svoje oficirske ispite...
- Abtreten!
Hm.
U es.
- Gospodo, upravo sam se vratio iz štaba brigade.
Ovdje se naš voz završava.
Sutra počinjemo marš prema našim pozicijama.
Biće neophodno za sve oficiri da...
Ali gdje je poručnik Dub? Heinrich, budi tako ljubazan
i pošaljite dežurnog po njega.
- Kapetane, mogu li da primetim...
- Kadet Biegler...
- Švejk?! - Ovde sam, gospodine!
- Znate li gdje bismo mogli naći Poručniče Dub?
- U ovom trenutku, on je u kafiću
preko puta železničke stanice. On je najavio
cijeloj jedinici koju će pretražiti sve javne kuće u gradu
i da svi oni koji se tamo nalaze biće strogo kažnjen!
- Povedi Kunerta i idi po njega!
- Jako je lepo tamo! Ali izgleda da vaš poručnik nije ovde.
Moramo da idemo gore.
- Haben Sie Geld, Mein Held? - Bio?
- Drein Kronen fur einen Mann. - Harom korona, harom...
- Lepo od vas što ste nam poželeli dobrodošlicu kao heroji,
ali nažalost imamo nema vremena za šale.
- Pa, ili počni, ili "hinaus". Dama nije ovde iz zabave,
dama radi ovde!
- Ne vičite na mene, madam, ili ću te ošamariti!
- Hilfe! Hilfe!
- Stani! Stani! Stani! Ulaz samo za službenike!
- Drži ruke dalje od mene, budalo!
Ovo je u interesu cele vojske!
Čekaj! Pa, šta hoćeš?
- Bojim se!
- Lepo se ponašaj!
- Stani! Hab Acht!
- Jesi li lud? Dođi ovamo!
- Kunert!
- Hajde! - Daj mi još jedno piće!
- Popij! Popij!
- Besetzt! Besetzt!
Uđi, uđi! Ako želiš ključ od školske učionice,
samo pitaj pratioca dole!
Molim za prijavu, gospodine, morate se odmah obući
i idite na konferenciju! - Ti si jež
koja je oštetila globus!
Zapamtite da u ratno vrijeme, nema opravdanja za takvo ponašanje!
- Ali... poručniče...
Ah! To si ti, Švejk?
Konačno sam te sustigao, glupane!
pokazaću ti!
Jao! Eh!
Eheh!
- Poručniče! Dođi i pomozi mi!
- Gde sam ja?
- Slučajno si u javnoj kući! - Gde?
- Teški su putevi Gospodnji objasniti.
- Nije zanimljivo čak ni zimi da li sam se osećao ovako vruće...
Da li se slažete? ha?
- Poručniče! - Ti me ne poznaješ!
Ali kada me upoznas, Rasplakaću te!
ti me ne poznajes,
ali kad me upoznas, napravicu te...
- Imaš li ga?
- Švejk! sta radis ovde?
- Molim za prijavu, gospodine, igramo karte!
I tako nevina igra. Jedan je svirao na Badnje veče,
kada je mir i ljubav za sve.
- Prestani da se zavaravaš!
Pa, dođi ovamo!
- Uzmi ovaj sapun! Ali ne zaboravite da ga vratite!
- Jesi li video to? Pozajmio mi je svoj sapun!
- Pa, znaš, mi smo na frontu. To čini oficire mnogo ljepšim!
- Ti si ikad gladan momak, iznenađen sam da nas jos nisi pojeo...
- Odlazi! Sačekajte da jelo bude spremno, vi...
- Kakav je ovo život!
Kod kuće sam sama pravila kobasice.
I onda bih pojeo toliko nadeva, Zamalo bih propao!
A posle... ono pivo!
To čini da se čovek oseća srećnim.
I sve ovo nam je rat uzeo.
- Tražiš neprijatelja, Švejk? Ostanite sjediti!
- Pitam se da li postoji tamo vatrogasna brigada.
Kad su Odkolekovi mlinovi gorjeli u Prag su došle vatrogasne ekipe.
- Opet se praviš budalu?
reci mi, Švejk, jesi li stvarno toliko glup?
- Ne može svako biti pametan!
Oni glupi moraju biti izuzetak, jer da su svi pametni,
bilo bi toliko mozga u svijetu,
da bi svaka druga osoba otišla prilično lud.
- Znaš, Švejk, Iznenađen sam sebi
da još uvek razgovaram sa tobom.
- To je uzrokovano činjenicom da se poznajemo
tako dugo.
I da smo prošli kroz mnogo toga zajedno...
...i uvijek su me krivili za stvari... nismo bili krivi za!
To je naša sudbina, znaš.
Ispravno je ono što car naredi! Jednom kada nas spoji...
- Smiješno je što si uvijek bio navika neoprezno govorenja
o oficirskom koru. Pa čak i o slavnim ljudima!
- To mi nije ni palo na pamet!
Mislim da je to uzrokovano činjenicom, gospodine,
da je ljudski život tako komplikovan,
da je život jedne osobe prilično nebitno u poređenju...
- Molim za prijavu, gospodine, naređenja brigade H. Q.
- Koji vrag, opet promjena naredbi za marš?
Umjesto u Sambor, idemo u Feldstein.
Da li su ludi u brigadi H. Q. Ili šta?
Švejk! Nađi Vaneka,
ići ćeš u Feldstein, kao intendanti!
I povedi Balouna sa sobom, Dosta mi ga je.
- Prema mapi, trebalo bi da postoji kapela. Čekaj!
Vidim nešto tamo!
- Meni je svejedno, kao tamo nije kapela, ni ovdje ni tamo.
- Ali kapela mora biti tu negde. Nalazi se na zvaničnoj mapi.
Mislim da bi trebalo nekoga pitati.
- Ali koga? - Pa, to je pitanje.
- Ova stvar me izluđuje. Ima tako smiješnih imena ovdje.
- Prijatelji!
Poslali su nas naprijed kao izviđačka patrola!
Već su nas se odrekli!
Pucaće na nas!
- Pa, u tom slučaju ćemo dati naši životi za cara!
- Ali ja imam farmu kod kuće!
- Čekaj malo! Moramo da razmislimo gde da idemo.
- Išao bih uz ovaj mali potočić.
- Ne budi blesav! Na ovoj karti nema potoka.
- Vratimo se, prijatelji!
I reci da nema mesta zvani Feldstein,
i taj štab brigade je napravio grešku. - Drći jezik za zubima!
pogledaj ovdje... Imate li kompas?
Pa, bez kompasa jednostavno ne možemo...
- Karta može biti pogrešna.
rekao je poručnik da ne možemo izgubiti put,
pa zašto da se penjem na brdo?
- Švejk, budi razuman!
- Ako insistiraš da bude na tvoj način, moraćemo da se rastanemo.
- Prijatelju!
Čekaj me!
- Znate li kako se gradi željeznica? Jesi li ti Tatar?
- Nema Tatara. Tcherkes.
- Molim za prijavu, gospodine, nisam inžinjer,
ali ja sam bolničar 11. čete 91. puka.
Postao sam zarobljenik naših snaga greškom.
znam da je smesno, ali desilo se ovako...
- Vi ste Čeh? - Iz Praga.
- Pošalji ga u zatvor! I to u izolaciji!
- Ali gospodo, ja stvarno nisam inžinjer!
- Neka ga izvede vojni sud!
- Tako smiješna stvar mi se dogodila
kratko vreme.
Osudio sam učiteljicu na smrt, i izdao naredbu
da ga obesim na prvo drvo koje se vidi.
Sasvim sam zaboravio da jesmo usred stepe
a nije bilo ni jednog drvo bilo gdje.
Ali naređenje je naređenje...
Pa su uzeli tog nesretnog učitelja i otišao da traži drvo.
Vratili su se uveče sa učiteljicom.
srećom, ovo se ovde ne može desiti,
ima drveća tačno ispod naših prozora.
Pa glavni tuzioce, krenimo sa procedurom!
- Stavili smo jednog od naših doušnika sa zatvorenim Švejkom.
Bilo mu je prilično lako doći do njega informacije, da je bio u Kijevu,
tako da imamo apsolutno pouzdan materijal na raspolaganju.
- Jasan slučaj, tužioče.
- Imamo sreće... još jedno pogubljenje. Moje čestitke!
- Dovedite osuđenika! - Ali slušaj...
- Hteo sam da vidim optuženog!
- I požuri!
Kuvar mi je poslao poruku
da će pita s bubrezima biti gotova u 10:30.
- Vi ste izdajica našeg cara.
- Za boga miloga! kada?
Ja, izdajica naših slavnih caru,
za koga sam patio?
- Prestani da se ponašaš smešno! Evo dokaza vaše krivice!
Pitam te posljednji put.
Jesi li stavio tu rusku uniformu? svojom voljom
ili te je neko natjerao?
- Svojom slobodnom voljom. - Pod pritiskom?
- Bez ikakvog pritiska!
- Znate li da ste prokleti?
- Znam samo da jesu traži me cijeli 91. puk.
Ako mi dozvolite, majore, Želeo bih da dam malu primedbu
o tome šta se dešava kada ljudi obući tuđu odeću.
Poznavao sam knjigoveznicu, izvjesni Bozetech u Pragu...
- Koje si ime rekao?
- Bozetech.
Joseph Bozetech,
Prag, Pricna 16. Ali nisam siguran da još živi tamo,
jer ono što ću ti reći
sada se dogodilo 1908.
- Praška policija je sigurna da ga nađem.
- Dosta je bilo! Izvedite ga napolje!
Sud će razmotriti slučaj.
Gospodo, predlažem cekamo sa presudom
dok ne dobijemo odgovor
iz 11. čete 9. puka,
pošto optuženi tvrdi da je član te kompanije.
- Kažem, zašto čekati? Slučaj je sasvim jasan.
pogubi ga, Ja ću preuzeti odgovornost!
Auf meine eigene Verantwortung.
- Generale, osuda je rezultat određene istrage,
koji pokušava da poveže niti određenih veza.
I to su određene veze koje bi mogle
dovedi nas do određene mreže špijuna...
- Nije važno!
Prije izvještaja iz Brigade dođe, sveštenik može da se pripremi
njega u svakom slučaju. Sigurno će se objesiti.
Požurite, gospodo! Pita od bubrega mora se jesti dok je svjež.
- Molim za prijavu, gospodine, žica iz brigade!
- Redov u pešadiji Joseph Švejk, redar 11. čete,
izgubio se 16. struje mjesec prilikom prelaska
do Chyrov - Feldstein.
- Zar ti nisam rekao da je bitanga?
- Odvedite privatnog Švejka u njegovu jedinicu bez odlaganja!
- Vidite li? To je rezultat vaših određenih tema!
- Bilo je mnogo problema zbog ovakvih rogova.
Čak i nadvojvoda Ferdinand, onaj koji je upucan na Sarajevo...
- Uđi!
Čoveče, na šta si mislio?
Da se presvučem u rusku uniformu na obalama nekog jezera,
i da se uvučeš u zabavu zatvorenika?
To se može desiti samo idiotu!
- Molim za prijavu, gospodine, Ponekad sam primetio
da sam slaboumna.
Pogotovo predveče. - Umukni! Ti si lud. Abtreten!
- Što se mene tiče, mogu ga objesiti u Brigadi.
- Pa, jesi li ga već zaklao?
- Već visi kapetane.
- Hoće li biti i jetrenih kobasica?
- Sve kako treba, Poručniče!
Jurajda samo mijesi nadjev. - Sačekaj i vidi!
- Jurajda, evo kože!
- Jeste li ih dobro oprali? - U es.
- Baloun, drži prste dalje!
- Pusti me da probam, prijatelju!
- Nećeš njuškati!
- Zaboga, prijatelji, imaj srce!
- Odvedi ga, ali daleko, ili će pojesti cijelu svinju
sebe! - intendant,
samo da pomirišim nadjev, molim!
- Možete jesti kožu, ti bitango!
- Zaboga, prijatelji...! Pustite me, prijatelji!
tako sam užasno...
- Kažem, Hajnrih, nemas srece sa svojim batmanima...
Naredba za hapšenje Švejka je bila već izdato.
- Ne govorite! Prilično sam zadovoljan!
To će mi pomoći da ga se riješim!
Gospodo...!
- Molim za izvještavanje, gospodine, opet sam ovdje!
- Gospode, opet je ovde!
Gde si bio, bitango?
Znaš li, Švejku, da je bataljon izdao naredbu da vas uhapsi?
- Naravno. Postupili su sasvim korektno,
nije mala stvar kada jedan carskih vojnika je nestao.
- Moraću da te šutnem, zveri!
Reci mi ukratko i sveobuhvatno reči, šta si naumio!
- Molim za prijavu, gospodine, hteli su da me upucaju,
kao izdajica cara!
- Za boga miloga, šta to govoriš
- Molim za prijavu, gospodine, i to nije bilo najgore.
Nisam dobio platu cijelo vrijeme.
- Ti prokleti idiote,
ti si sretan što ne želim da pokvarim moje raspoloženje za svinjokolje.
Gospodo, idemo!
- Švejk, pokušajte da se ponašate dobro
ili će to biti tvoj kraj!
- Molim za prijavu, gospodine, kada si u vojsci,
moraš biti spreman na sve. Nikada se ne treba iznenaditi!
Jučer je tražio neki general da me pogube.
- A zašto to nije uradio?
- To ja zovem sudbinom, gospodine.
Šta bi ti bez mene...?
A ja bez tebe...?
- Gubi mi se s očiju!
- Hej, vidi, živ je! - Zdravo, momci!
- Zdravo, Švejk! Gde si lutao?
- Zdravo, Fatty! ti si moj dečko, Bio sam usamljen bez tebe!
- Kafa sa ruma u tome će vam biti dobro!
I biće kobasica od džigerice, i svinjetina...
Došli ste na vreme!
- Moram reći da sam sretan što jesam ponovo sa svojim narodom.
Ne znam šta bi ti uradio da su me zadržali negdje kako pravim
rat traje još par godina duže...
- Reci, Švejk, koliko dugo misliš hoće li ovaj rat trajati?
- Petnaest godina. - Kako si to shvatio?
- Pa, očigledno je, imali smo tridesetogodišnji rat,
a danas ljudi imaju više mozak,
to znači podijeliti 30 sa 2 i dobićeš 15.
- Stani! Vrati se!
- Jesi li lud? Ima ljudi ovdje!
- Za mnom, gospodo!
- Majko! Upomoć!