Kui arst vaatab a patsient, mida nad näevad?
Haigus või inimene?
Usun, et patsienti ravida ei saa
mõistmata kes nad tegelikult on.
Ja mõnikord ainus ravikuur...
Rikub reegleid.
Kas sul on janu, Harold? Tahad vett?
Ei arvanud.
Harold. See olen mina, dr Wolf.
Pange see kiiresti selga.
Vabandage, dr Wolf.
Kuhu sa Haroldi viid?
Lihtsalt väikesel väljasõidul.
See on väga eriline sündmus.
Alzheimeri tõvega patsiendid ei lahku minu põrandalt
ilma loata.
Vabandust, Marcy. Varsti tuleme tagasi.
- Hei! Hei! Hei! - Hei!
Sa pead olema
miks kurat ta mind Marcy'ks kutsub?
Seo mu juuksed taha, ma olen ka Marcy.
Inimesed ütlevad, et ta ei tunne nägusid ära.
Ma lihtsalt arvan, et ta on munn.
J-rod, meil on jooksja.
Suur tänu.
Kas olete aru kaotanud?
- Tagaajamised. vabandan. - Ma ei tundnud sind ära.
Mida sa siin mu isaga teed?
Kindlasti on pruut suur öö ei oleks täielik
- ilma vanaisata. - Ta ei mäleta teda isegi.
Harold, kas sa tead, kes ma olen?
Kas sa tead, kes see on?
Ta on kaotanud mälu, Mr. Chase, mitte tema inimlikkus.
- Sina seevastu... - Lahkuge kohe
enne kui meie tütar sind näeb.
Ärge tehke stseeni.
Ja sina, kui sa mu murrad tütre süda täna õhtul,
Ma hoolitsen selle eest, et te ei saaks kunagi ravida teist patsienti uuesti.
Showtime, Harold. Tule nüüd.
Showtime?
Kas olete valmis?
Sulle meeldib see, Harold?
Jah.
Aga mitte nii, nagu sa seda mängid.
Olgu.
Piisavalt õiglane.
Noh, näita mulle, kuidas see tehtud on.
- Jah! - Braavo!
Imeline.
Vanaisa.
See oli... Ma ei suuda uskuda, et sa siin oled.
Sophie.
- Kuidas sa seda tegid? Kuidas sa... - muusika.
See muudab ta selgeks, avab lukud mälestusi, tema identiteeditunnet.
Mu jumal.
Sa põdesid Alzheimeri tõbe patsient haiglast välja
mootorrattal.
Perekond ähvardab kohtusse kaevata.
Mille eest Haroldi kinkida tema elu öö?
Öö, mida ta ei suuda meenutada.
See ei tähenda, et ta ei peaks kogema rõõmu.
Sa ei ole tema tiivamees. Sa oled tema arst.
Jah, täpselt. Olen tema arst.
Ja tema seisundit ei saa ravida.
Tema maailm muutub päevaga pimedaks,
ja need päevad on loetud.
Ja kui sa oleksid ma unustan ta, las ta mädaneb,
Valin koos jalutama teda, et leida tee edasi,
sest mitte keegi teine tahtmist, isegi mitte tema perekonda.
Jah, see on tõsi, Harold ei saa elada mälestuste nimel.
Tal on ainult hetk, nii et ma aitan teda
ja temasugused patsiendid kasutavad seda hetke,
ükskõik kui üürike see ka poleks.
See on minu vastutus. See on minu töö.
Üks teie paremaid kõnesid.
Saame aru. Sa oled kangelane.
Tahad muuta, kuidas teie patsiendid näevad maailma.
Ma tahan muuta, kuidas maailm näeb mu patsiente.
Panite selle rajatise ohtu!
Dr Cohen, te ei saa aru.
Sa ei saa aru.
Vabandust, dr Wolf, aga sa oled lõpetatud.
Hunt?
Hunt!
Hunt?
Kas sa oled korralik?
- Carol. - Ma oleksin helistanud või saatnud sõnumi.
Aga sa oled loll.
- Mul on lauatelefon. - Et sa ei võta kunagi vastu.
Kuulsin, et sind vallandati.
Ja milleks sa siin oled?
Aidake mul enda uputada kurbus chardonnay pärast?
Muidugi. Kas mitte nii ei tee sõbrad?
Tavalised sõbrad ehk.
Mitte meie.
Olgu, sa paned mind end jälitama.
Meie neuroloogide käimine just lõpetas.
Vajame kohe asendust.
See on väike osakond, nii et saate käed külge panna.
Ja sa saad minuga koos töötada.
Carol, ma ei saa Bronxi kindralis töötada.
Tead küll, miks.
Mina küll.
Nii et äkki peaksite võtma mõne muu pakkumise?
Neid peab nii palju lihtsalt sisse veerema.
Sa vajad meid, hunt.
Olen hõivatud.
Muidugi sa oled.
Sa said oma treeningud, teie bach, teie taimed.
- Need on sõnajalad. - Nad on toimetulekumehhanism.
Pea mitte psühholoogilised patsiendid
- psühhoanalüüsi teha? - Ma tean.
Aga sa oled lõbusam.
Lisaks tean, et sa oled eksinud ilma oma patsientideta.
Jah, seda ei juhtu, Carol.
Noh, see on kahetsusväärne, sest seal on operatsioonijärgne juhtum
Ma saaksin teie abi tõesti kasutada.
Hannah Peters, üksikema, kaks poissi.
Ta läbis õiguse temporaalne lobektoomia
oma epilepsiat ravida ja see töötas.
Välja arvatud siis, kui ta tuli tema järelkontrolli,
Märkasin tema käitumises dramaatilist nihet.
Missugune nihe?
Arsti-patsiendi konfidentsiaalsus.
Võin vaid öelda, et see on tõeline anomaalia.
Ma pole kunagi midagi sellist näinud.
Vahepeal meie eelarved neid kärbitakse,
ja mul on patsiente meeleheitlik hooldusvajadus
et pean ära pöörduma.
Kui vaid oleks geniaalne neuroloog
kes ei peatu millegi ees, et neid aidata.
Carol.
Ma jätan su teie... Sõnajalgade hooleks.
Ja ma annan sulle kuni kella viieni meelt muutma.
Oota. Mis sa arvad, mis saab toimuma kella 5:00 vahel?
ma ei tea.
Ehk mõtled järele miks sinust sai arst
esiteks.
- Isa. - Tule nüüd.
Sa oled peaaegu kohal.
Sõbrad koolist?
Proovime midagi.
Sule silmad. Iseloomusta mind.
Näiteks, mis mind teeb?
Sul on tihedad kulmud.
Sul on suur nina.
Proovige seda koos lastega koolis
kui sa tõesti tahad neid meeles pidada.
Tee mõned sõbrad.
Isa? Sul on verd.
Nii juhtubki
kui su isa peatub võttes tema ravimeid.
Seda ma mõtlesin, kui ma ütles sulle, et su isa on haige.
Psych ja neuro on samal korrusel.
Ja neuro all pean silmas sind.
See on ühemehesaade, täpselt nii, nagu teile meeldib.
Mitte kedagi, kes su teele segaks samal ajal kui sa maailma päästad.
Nagu näete, oleme ülerahvastatud ja vähe töötajaid.
Krooniline hooldus on minust vasakul. Unekliinik minust paremal.
Ja siin on... vabandust... psüühika,
mis muutub tõeliseks pidu pärast kella 2.00
Käisid Hudsonis ujumas?
See on veel üks toimetulekumehhanism.
No ei ole kõige hullem mida me täna lõhname.
Ja siin on teie kontor.
- Ma olen kohe koridoris. - Täpselt nagu meditsiinikoolis.
Välja arvatud praegu, kui me välja kirjutame ravimite võtmise asemel.
Räägi enda eest.
Hei, tee mulle teene.
Vähemalt teeselge, et olete sobiv.
Teie praktikandid võiksid sellest tõesti kasu olla mingi stabiilsus siinkandis.
Nende viimane osaleja lahkus kõrgemapalgalise töö eest.
Praktikad? Ütlesite, et ühemeheetendus.
Noh, mõelge neile kui oma publikule
siin, et enda sära ammutada.
Ei, ei, ei, praktikante pole. I tuli siia patsientide pärast.
Olete siin ka selleks, et olla mentor.
Sest uskuge või mitte, me vajame rohkem teiesuguseid arste,
arstid, kes aitavad ÜRO-d.
- Nad hakkavad mind vihkama. - Ei.
Nad taluvad sind, nagu minagi.
Tead, see võib kaua minna kui sa neile end avaksid
teie seisundi kohta.
Carol, on 2024.
Me ei helista homoseksuaalsus on tingimus.
Ma pidasin silmas teie näo pimedust.
Nii nad ei vihka sina, vähemalt mitte sel põhjusel.
Ja dušš.
Uskumatu.
Issand jumal on sinuga kõik korras?
Hei, mul on lisa, kui soovite laenata
- mida? - Mõned koorijad.
- Tõsiselt? - Jah.
Jumal tänatud.
PCp patsient läks täiega eksortsisti
ja oksendas mulle kaks korda mürsku.
Tead, see on lahe sina ja Kaubik on sama suur, ericka.
Ma laenaks sulle enda oma, aga need on suured.
Vaata fakte, Jacob. Ta sõna otseses mõttes ei taha ühtegi koorimist.
Poisid, suur uudis.
Mis, sa vahetasid tuju stabilisaatorid?
Jah, tegelikult. Ja ma olen uue ssri peal.
Aga ei. Meil on uus osaleja.
Dr Oliver hunt.
- Hunt? - Ilmselt on ta geenius.
Me võime tegelikult õppida midagi vahelduseks.
Kas tõesti? Sest ma kuulsin, et ta on suur munn.
Rääkides...
Tere.
S-Nii-vabandust, doktor.
- Mina olen ericka. Ja... ja... - Kaubik. - Jacob.
Dana. Väga meeldiv kohtuda, doktor.
Lase minust lahti! Ma pole hull!
- Proua Peters, palun rahunege maha. - Ei, ei. See on korras.
Proua Peters, me püüame teid aidata.
Ma ei ole... ma pole hull. Gus!
- Me vajame kohe arsti! - Ellis!
Kus mu lapsed on?
- Rahune maha. - Ei, ei!
Kao minust maha! Tule maha!
Lase mu patsient lahti. Hei, hei.
Lase mu patsient lahti. Tere.
See on korras. See on korras.
Mis juhtus? Kas sinuga on kõik korras?
Ei. Nad võtsid mu lapsed ja nad ei anna neid tagasi.
Kas sa võtsid ta lapsed?
Ei, doktor, me ei võtnud tema lapsi.
Nad seisavad sisse sealsamas koridoris.
Kas sa ei arva, et ma seda teeksin tunnen ära oma lapsed?
- Need pole minu pojad. - Olgu, olgu.
Kes nad siis on?
ma ei tea.
Kui ma läksin oma operatsioonile, mu poisid,
Gus ja Ellis olid minuga.
Ja kui ma välja tulin, siis need
need kaks olid seal.
Need... Need sarnased.
Keegi vahetas need ära.
Sa pead need tagasi saama.
Luba mulle, et saad need tagasi.
Olgu. Olgu. W-Mida ma luban
on see, et me mõtleme selle välja.
Koos.
Noh, ta on terav. I tähendab, et tema mälu on puutumata.
Ta ei näita psühhoosi märke.
Tema ainus pime punkt,
või pettekujutelm, näib olevat tema lapsed.
Alates operatsioonist, ta arvab, et nad on petturid.
Seega tunneb Hanna oma pojad ikka ära.
Aga midagi tema ajus ei lase tal neid armastada?
Noh, see on see, mida ma pean välja selgitama.
Pierce, miks mu patsient saab MRI?
Nichols, see on dr Wolf, meie uus neuro osaleb.
Muidugi. Olen sinust palju kuulnud.
Ma pole sinust kuulnud.
Nichols on meie neurokirurgia õppetool.
Ta tegi protseduuri Hannale.
Kellel pole olnud vallalist krambid pärast operatsiooni,
- miks sa siis... - Jah, aga sa muutsid ta temaks
naine, kes nuhib oma lapsi.
On oodata operatsioonijärgset ajuturset.
Ta saab nädala pärast normaalseks.
See on ebatõenäoline. Tal on tugev selektiivsus
- emotsionaalne eraldumine. - Ei olnud minu töö
et temast saaks hea ema. Minu ülesanne oli ravida epilepsiat.
Ja see mul õnnestus.
Kuid igal juhul raiska oma aega edasi.
- Josh... - ja haiglaressursid.
Oop. Kas ma pean temaga veel kunagi rääkima?
Jah. Kahjuks teie uus töö nõuab inimestega töötamist
kes ei tunne alati ära sinu geeniust.
- Mida sa mõtled? - Kui see on läbi,
Ma tahan Hannat jälgida lastega kodus.
See on hea mõte. Ja võta praktikandid.
Kus on praktikandid?
Nad peaksid seda kõike jälgima.
See ei ole... Treening.
Sa ei öelnud neile teie näo pimeduse kohta.
Ma ei teinud ja ma ei kavatsegi.
Sa pole kunagi hea olnud millestki välja tulema.
Küsimus pole selles. Küsimus...
- Kas need ei meeldi mulle. - Sulle ei meeldi keegi.
See pole tõsi. Mulle meeldivad inimesed.
- WHO? Kes sulle meeldib? - Nimetage üks, kes pole patsient.
- Sina. - Olgu.
- Sa meeldid mulle. - Tooge praktikandid.
Dr Wolf!
Oota.
Dr. Pierce ütles, et me peaksime teile järgnema.
Teised on teel.
Hannah Petersi juhtumi kohta?
Ericka.
Jah. Muidugi.
Nii et Van, seal vasakul,
on väga armas ja omamoodi veider.
Ja see on Dana. Ta on geenius.
Ja ta räägib väga avameelselt tema ärevuse kohta nii võrgus kui ka väljaspool seda.
Paremal asuv Jacob mängis jalgpalli Notre Dame'is
kuni sai vigastada ja leppis arstiks saamisega.
Ta arvab endast kui praktikantide tagamängija.
Ja kuidas on sinuga?
Mina olen see, kes alati töötab kõige raskemini.
See, keda sa tahad enda ümber näha.
Ma olen tõeline tagamängija.
- Dana. Dana. D-Dana, Dana! - Istun püssiga. Dana!
- Ei, ei, ei, ei. Ma jään autohaigeks. - Istun püssiga.
Seejärel võtke draama minu omad need jalad
ei sobi sinna tagasi.
Tänan teid.
- Ma sain selle sulle. - Sul on piinlik.
Pärast sind. Rüütellikkus pole surnud, ericka.
- Vabandust. - See on okei.
Vau. Ma teadsin, et me peaksime on metrooga sõitnud.
Kurat, õde Jackie.
- Leidke, mida vajate? - Proovige "arst"
ja lõpeta med-häbistamine mina. Need on retsepti alusel.
Muidugi.
Kas keegi tahab klonopini poolitada?
Au jumalale. Jah, palun.
Mis on meie eesmärk Hannaga?
Temaga kodus aega veeta
et näha, kas ta on ikka veel võimeline tundma emotsioone,
- armastus oma laste vastu. - Olgu, aga arst
kas me ei võiks seda lihtsalt haiglas teha?
Ärge küsige, mis haigus inimesel on,
vaid pigem seda, mis inimesel haigus on.
Osler.
Nohik.
Ma lugesin ka seda.
Sul on hea maitse.
Vabandage segadust. Anna mina kuu või kolm.
Millal sa sisse kolisid?
- Kohe pärast operatsiooni. - Kuidas sa end tunned?
Arvestades, et saan oma päevaga hakkama
ilma eluohtliku krambihoog, ma ütleks, et päris hea.
Aga Gus ja Ellis?
Kui ma olen nende läheduses, siis...
Sa ei saa nendega ühendust.
Proovime midagi. Sule silmad.
Kirjeldage minu jaoks üht määravat omadust
üks Gusile, üks Ellisele.
Mõnikord, kui on võimetus ühendada,
see võib tunduda ülejõukäiv.
See aitab keskenduda detailidele.
Kas sa saad seda teha?
Gusil on see täiuslik lohk tema paremal põsel,
ja Elisel on esihammaste vahe.
Sa oled emotsionaalne.
- Vabandust. - Ei, ei.
See on hea asi.
Asi pole selles, et ma neid ei armastaks.
Mina küll.
Kui nad koolis on ja ma mõtlen nende peale,
mu süda plahvatab.
Ma tunnen end normaalselt, nagu mina tegi enne operatsiooni.
Sinu tänane kodutöö
mõtle sellele lohule, mõtle sellele lõhele.
Need aitavad teile meelde tuletada, kes nad on on ja kui väga sa neid armastad.
Ja hommikul võtame end uuesti kokku.
Tere.
- Tule nüüd. On aeg minna. - Ema! Tule lihtsalt välja.
Miks sa seda teed?! Palun! Ema!
Hei, ma olen Hanna oma arst. Mis toimub?
Ta üritab võtta oleme emast eemal.
- Lastekaitseteenused. - Ema!
Naabrid teatasid karjumisest,
ja nad nägid poisse vihma käes seistes.
Proua Peters on nad välja visanud
ja keeldub neid tagasi sisse laskmast.
Kas ma saan temaga vähemalt rääkida, enne kui lapsed ära võtad?
Ma proovisin, aga ta ei tee arvan, et nad on tema lapsed
ja ta on ohus neid. Pean järgima protokolli.
Kõik, mida ma ütlen, on see selline eraldamine
on lastele traumeeriv,
nii on ka nende eitamine peavarju. Seda nimetatakse hooletussejätmiseks.
Kus siis Gus ja Ellis ööbivad?
Ajutises asenduskodus
kuni jõuame nende isa osariiki.
Kas sa oleksid tema lapsed ära võtnud
kui tal oleks jalg murdunud?
See on üsna erinev, doktor.
Mõnes mõttes jah,
kuid põhimõtteliselt on nad mõlemad vigastused.
Hannah on lihtsalt ajus,
mis muudab sul raskemaks haarata.
Tema juhtum nõuab kannatlikkust, aega,
empaatia üle tavapärast.
Tema laste äravõtmine ei aita.
Kahjuks pole meil aega.
Kuni suudate tõestada et ta on sobiv ema
ja et tema majapidamine on neile lastele ohutu,
see on nüüdsest järelevalvega külastused.
Enne kui ma unustan,
peaarst ohvitser tahab sind näha.
Noh, räägi peaarstile
et ma olen sellega hõivatud too mu patsiendi lapsed tagasi.
okei?
Hei, poisid, ma tean, et toimub palju,
aga me tahtsime näha, kuidas sul läheb...
Kui teil on küsimusi.
Mis su särgil on?
See, Ellis, on perioodilisustabel.
Mis see on?
Noh...
See esindab kõike saame näha ja tajuda,
nagu see tool või hambad,
mäed, planeedid, tähed.
Kogu universum on siinsamas
mikrokosmoses mu särgil.
See on päris lahe.
Ma arvan ka nii.
Su ema on olnud erinev pärast operatsiooni?
- Ta vihkab meid. - Ei.
Ainult siis, kui ta on sinu ümber.
See on neuroloogiline probleem.
Aga ta armastab sind. Ta on mulle nii öelnud.
Kas saate temaga kohtuda nii, nagu ta oli varem?
ma ei tea.
Aga ma aitan teda.
Olgu, poisid, on aeg minna.
Ta ei tule, mugwump.
- Aga ta lubas. - Ma tean.
Aga su isa ei tunne end hästi.
- Võib-olla saate teda aidata. - Ma ei ole selline arst.
Ta lihtsalt ei ole praegu tema ise.
Nii et me anname talle privaatsuse.
Ja me ei kavatsegi räägi sellest koolis.
Nii et see on saladus?
Sa tead, mida me alati öelda teistsuguseks olemise kohta?
Mõnikord on see raske teised inimesed aru saama.
See on õige.
Nii et jääme tugevaks ja hoiame seda endale.
Lapsepõlvekodu.
Hei, sina. Jah, võta teised.
Vajan teie abi milleski.
Kuid see on meditsiiniline hädaolukord.
Kas on ka kedagi veel kellega saan rääkida?
- Muidugi, ma hoian. - Olgu, tänan igatahes.
- Olgu. - Hea küll. Hüvasti.
Ma ei saa aru. Kui hunt tahab teada
kus Hanna üles kasvas, miks me ei küsi tema käest?
Sest ta ei taha teda et ta reageeriks ette.
Nii et eksperimendi jaoks tööd, peame teda üllatama.
Hei, oodake. Wolf rääkis sulle seda kõike?
- Jah. - Tõsiselt?
Wolf tunnistas mina täna null korda.
- Ta on kuum segadus. - Ei, kogu asi on jama.
Olgu, olgem ausad, neil lastel on parem
nende isaga ja mina mitte veedab neli aastat meditsiinikoolis
ametnikutööd tegema kaotatud asja nimel.
Ja ma ei kulutanud neli aastat meditsiinikoolis
sinu juttu kuulama prügikast. Jah, hunt on imelik.
Jah, Hanna olukord tundub lootusetu.
Aga me tegeleme sellega inimese aju mõistmine,
eriti kui nad on imelikud,
eriti kui nad on lootusetud.
Nii et lõpetage otsustamine ja alustage kuradi tööd tegemas.
Nad panid minu toru ära.
Ja see on okei, sest... ma leidsin selle.
Ma ei suuda teda uskuda oli nõus neile järele tulema.
Gus ja Ellis ei saa lähevad isa juurde elama.
Vaevalt ta neid tunneb.
Ma arvan, et ta sulle ei meeldi.
Tead, mõtles ta minule epilepsia tegi minust halva ema.
Pole raske mõista, miks.
Oma krambihoogudega ei saanud ma isegi autot juhtida.
Ma teeksin seda igal nädalavahetusel vii poisid bluffima.
Sõitsime bussiga. Kõndige miil.
Nad kaebasid alati kogu tee.
Aga nad olid nii õnnelik, kui kohale jõudsime.
See oli meie koht.
Nüüd saan nad lõpuks sinna sõidutada,
ja ma olen nad kaotanud.
Sa olid siis suurepärane ema, ja sa oled nüüd suurepärane ema.
Sellepärast oletegi saan nad tagasi.
Mida me siin teeme?
Kas tunnete selle koha ära?
Näeb välja nagu maja, kus ma üles kasvasin.
Ja mida sa mäletad?
Ma mäletan... kraapimist mu põlv trepil,
monopoli mängides varikatuse all.
Aga see pole minu maja.
See näeb välja võlts.
- See on nagu... - Nagu komplekt?
- Või koopia? - Miks sa seda minuga teed?
Kui vaatate seda maja, kas tunne on sarnane
kui sa vaatad Gusi ja Ellist?
See on täpselt nii.
Aga kui sa vaatad oma uut kodu,
see, mille kolisid pärast operatsiooni...
Tundub normaalne.
Mida andurid meile räägivad?
Ei mingit vastust, doc.
Me armastame sind.
Dr Wolf, kuidas saab keegi vaatab seda videot
ja ei tunne midagi?
Capgrasi sündroom.
Kõik, mis Hannal oli sügav emotsionaalne side
enne operatsiooni, nagu temagi pojad, tema lapsepõlvekodu,
ei pane teda enam tundma nagu varem
kui ta neid vaatab.
Aga vaatame, mis millal juhtub eemaldame visuaalse komponendi.
Mängisin koos Levi majas.
Ma tahan ka seda.
Gus, mul on sünnipäev.
Ellis, kui vajad abi, olen ma suurepärane väljakumängija.
- Oled sa kindel? Sest... - See töötas. Ta vastab.
Hannah.
Kas tunnete need hääled ära?
Hannah?
Mu jumal!
Tema vasakul küljel. Pange ta vasakule küljele.
Lorasepaam. Nüüd.
ma ei saa aru.
Mõtlesin oma operatsioonile eemaldas epilepsia.
See eemaldas ajuosa
mis põhjustas epilepsia, aga...
Ülejäänud aju ikka mäletab, kuidas krambihoogu saada.
See on närvimälu. See juhtub.
Me viime su rajale tagasi.
Dr Wolf, kas ma saan sõna rääkida?
Olgu. Mida sa temaga tegid?
Tee talle? Mis...
Viisime läbi an emotsionaalse reaktsiooni test.
Ta peaks vältima stressi.
Ja sa tuletad talle meelde
millal tal krambid tekkisid olid halvimal juhul?
Püüdsin aru saada
millist kahju sa tema ajule tegid.
- Mis idid? - Oleme läbimurdele lähedal.
Kas sa oled? Ta on pettekujutelm,
ta kaotas oma lapsed ja tal tekkis krambihoog.
Sa oled... tead mida? Sa oled...
Sa oled valmis. Sa oled sellest juhtumist väljas.
- Sa ei saa seda teha. - Tegelikult ma saan.
Ja kui ei meeldi, viige see pealikule.
Ma arvan, et oleme tänaseks läbi.
proua Peters? Teil on külastajaid.
Nad tahavad veenduda, et sinuga on kõik korras.
Sa loobusid temast.
Kallis, ma pidin sind kaitsma.
Ei! Sa ei mõista teda.
Sa isegi ei proovi.
Kui ma oleksin arst, teeksin midagi.
vabandan. Soovin, et saaksin teda aidata,
aga ma ei saa.
Keegi ei saa.
Vabandage.
Kus on Hannah Peters?
Ta palus end välja lasta. Ta lahkus.
Ma teeksin seda igal nädalavahetusel vii poisid bluffima.
Nüüd saan nad lõpuks sinna sõidutada,
ja ma olen nad kaotanud.
Kuidas sa teadsid, et ma siin olen?
Noh, sa ütlesid, et see on sinu koht.
Ma mõtlesin seda varem teha.
Nii mu krambid läksidki.
Aga ma ei saanud. Minu poisid vajasid mind.
- Teevad ikka. - Mitte, kui ma selline olen.
Hannah... Mõistus ei ole must-valge.
See mäletab valu ja seda võib tekitada tunde nagu vanglas.
Kuid see võib olla ka mis ukse lukust lahti teeb,
mis teeb su vabaks,
mis toob su enda juurde tagasi,
tagasi oma laste juurde.
Sa leiad oma tee sellest läbi.
Ja kui sa lubad, siis ma luban, et olen kohal
teiega igal sammul.
Need poisid on piisavalt läbi elanud.
Ma ei too neid siia
et ta neid uuesti tagasi lükkaks.
Ta ei tee seda. Võtame natuke...
Usk, eks?
- Mis kurat see on? - Küll sa näed.
Saate need sisse tuua.
Kõik on korras, Hannah.
Hunt. Kui see ei tööta,
nad hakkavad täna oma isa juures elama.
- Ma tean. - See on risk.
Ema?
Miks sa seda kannad?
Gus?
Jah, ema. See olen mina.
Ema?
Ellis?
Tule siia.
Tulge mõlemad siia.
Tere. Tere.
Need on minu poisid.
Need on minu lapsed, ma tean seda.
Ma pean oma emale helistama.
Ma-ma ei saa aru. Mis on muutunud?
Hea küsimus.
Mõelge ajust kui keerukale võrgustikule
maanteede ja maanteede ühendamiseks.
Kui vaatame objekti või nägu,
sõnumid liiguvad alla need teed oimusagarateni,
kus see on tuvastatud, ja siis tuleb väljapääs,
ja see läheb alla limbilisesse süsteemi.
Ja mõelgem sellele kui kodule.
Nüüd on see koht, kus me genereerida sobiv
emotsionaalne reaktsioon mis iganes see on, mida me vaatame.
Aga Hanna puhul
see väljapääs oli kahjustatud operatsiooni ajal,
et ta ei saaks koju.
Sellega toimetulemiseks häireid, loob tema mõistus
see keerukas pettekujutelm et ta pojad on petturid.
Kuid on ka teisi teid millega ta saab koju jõuda.
Aju osa
mis ühendub kuulmiskoorest
mandelkehale ei olnud kahjustatud.
Seetõttu millal Hannah kuuleb Gusi ja Ellist,
ta tuvastab need endana poegi ja tunneb seda sidet.
Ta armastab neid.
Ta on kodus.
Doktor, ma hindan seda kõike,
aga ma ei ole nõus teda andma lapsed tagasi, kui ta on
elu lõpuni kinnisilmi.
Aga sa nägid seda, mida ma täna nägin.
Hannah on ema, kes armastab tema lapsed tingimusteta.
Lihtsalt anna mulle võimalus tõestada, et ta suudab nende eest hoolitseda.
Anna talle võimalus.
Hommikust, ema.
- Tere, Gus. Kuidas sa magasid? - Kas su vend on juba üleval?
Esimene samm... igal hommikul,
Hannah teeb kuuldavaks kontakti poistega
enne kui ta neid näeb,
nende emotsionaalse sideme loomine.
Teine samm... oleme välja töötanud objektiivid
mis muudavad veidi Hanna nägemust.
Need koolitavad tema aju ümber et seada kuuldu prioriteediks
selle üle, mida ta näeb.
Kolmas samm... suhtlemine.
Hannah peab olema ava oma seisundi kohta,
tunnistades seda otse koos oma poegadega,
öeldes neile, et tema aju teeb selle raskeks
et ta asju näeks ta armastab kõige rohkem.
Nad peavad läbi töötama seda koos perena.
Selleks, et kasvada, peame kohanema.
Ja ükskõik kui palju me tahame ehk kaduda,
peame endale lubama näha, kes me tegelikult oleme.
Ma olen näost pime.
Püüan keskenduda erinevatele omadustele
inimesi meeles pidada, kuid see pole täiuslik teadus,
eriti suurte rahvahulkade korral või uute inimestega.
Ainus viis, kuidas see toimib...
Kui me avame end üksteisele,
isegi kui see on ebamugav.
Isegi kui tunneme, et oleme teised,
me ei saa olla näota, hääletu või unustatud.
Mõnikord on vaja ainult ühte inimest
sind tõesti näha.
Tere.
Ma ostsin teile midagi teie uue kontori jaoks.
Sa teadsid seda juhtumit oleks minu jaoks käivitav.
Kas aidata emal oma lapsi armastada?
Ei, mulle ei tulnud pähe.
Sa tead, et see on kingitus, eks?
Teie näo pimedus.
See paneb sind nii palju sügavamale vaatama.
Näete asju, millest me ülejäänud puudust tunneme.
Nii, doc, kas sa kavatsed arve selle eest mu kindlustusele?
Pidage seda pidevaks hüveks.
Ja mine juba pealiku juurde, eks?
Võtke ta mu seljast ära.
Ükskõik kui palju ümbersõite te ette võtate
või kui palju proovite joosta,
tee viib alati koju tagasi.
Meie uus osaleja.
Aitäh lõpuks pigistades mind sisse, doktor.
Tere, ema.
Greg, liiguta pead.