Det er svært ikke at blive imponeret
når du ser hele huse blive fejet væk
ved oversvømmelser i Vesten
Brande strækker sig fra den ene ende
af Texas til den anden.
Tornadoer--
et dusin tornadoer er allerede blevet opdaget
Liberale vil sige, hvis det er koldt,
det er global opvarmning, hvis det er det sner det er global opvarmning,
hvis det er varmt, er det globalt opvarmning - der er ingenting
det beviser ikke det der er... det er global opvarmning.
De seneste skøn for genopbygning fra Irene,
allerede syv milliarder dollars.
2011 er nu på vej
at være det dyreste år nogensinde for vejrrelaterede skader.
En tørke af historiske dimensioner har ramt Nepal.
Rædselen
af rasende naturbrande har igen vendte tilbage til Rusland.
Man siger det var
som intet, de nogensinde har set før.
16 af de sidste 20 år er de hotteste nogensinde.
Videnskaben er ikke med
Det er i
Ingen
Stuart holdt op med at sige det.
Debatten er slut.
Nej, debatten er ikke slut
Kloden afkøles faktisk
og har været afkølet siden 2002.
Konsensus er, at der ikke er konsensus.
Jeg mener, hvordan gør du ikke... global opvarmning
er ægte.
Du er ved at selvimplodere her.
Indlandsisen, pælene, går ikke
at smelte, er oceanerne ikke vil oversvømme kysten --
Jeg lover dig, 20 år fra i dag,
Jeg vil være den, der griner.
Det værste der ville ske er
at jeg bare ville blive rigtig våd hvis jeg bare stod på plads.
Ingen.
Du falder, du prøver at løbe, du slår dit knæ på et stykke
af is, og du slår dit knæ.
Ah, jeg bare-- Jeg er nødt til at få dette billede.
Første gang jeg arbejdede med James,
Det var tydeligt, hvordan han går om ting, ved du?
Okay hurtigt!
Fordi dette lys ikke vil vare evigt.
Han skubber sit-- han leder efter noget.
Har du reb i bilen?
Ja.
Gå tilbage og få hvad du har.
Okay.
Okay, jeg er,
Jeg er næsten sikker på at blive våd, okay?
Faktisk tror jeg, at jeg er så sikker på at blive våd,
Jeg tager mine støvler af.
Og det var meget interessant
fordi det var hans første rigtige møde
at se på is på den måde.
Han blev virkelig forelsket i den.
Der er dette grænseløse univers
af formularer derude...
Det er bare, surrealistisk, andet verdsligt.
Skulpturelt, arkitektonisk...
sindssygt, latterligt smuk.
Og det er da jeg dog okay, historien er i isen.
På en eller anden måde.
Jeg var vel omkring 25 eller deromkring.
Og jeg var ved at afslutte min master grad i geomorfologi.
Og øh, jeg elskede videnskaben,
men jeg var ikke interesseret i at være videnskabsmand.
Den moderne videnskabens verden handlede om statistik
og computermodellering, og det var bare ikke mig.
Jeg havde ingen kontakter i fotoverdenen,
Jeg havde intet kendskab til fotoverdenen.
Men ungdommelig frækhed kan tage dig langt,
få tingene til at ske, så det var sådan det virkede.
Jeg havde denne idé, at det mest magtfulde problem
vor tids var samspillet af mennesker og natur.
Et af de fag jeg begyndte på se på involverede mennesker på jagt.
Men de var blodige, blodige, forfærdelige billeder, svære at se
at-- svært for mig at se på selv i dag.
Og så, da jeg fik denne idé at se på truede dyreliv,
Jeg indså, at jeg var nødt til at vise disse ting
på en mere forførende måde.
Jeg var nødt til at se på det på måder
der ville engagere mennesker - træk dem ind.
Han har altid set det store.
Ved du det? Han kigger ikke ved denne lille mikro skive.
Han ser virkelig på, hvad menneskeheden laver
fra et meget stort perspektiv.
Hans bøger - de tvinger dig at betragte naturen på en måde
at du ikke er vant til at se på dem.
Han tvinger dig til at tænke.
Han tvinger mig til at tænke.
Og det er det, jeg elsker ved James' arbejde.
Du ved, Ansel Adams var faderen
af al landskabsfotografering og han skabte en bevægelse
omkring vildmark, som kun billeder kunne gøre.
Og nu har du James med samme slags øje.
Men at kunne gøre mere med teknologien.
Det er ikke kun drevet
at bestige bjerge og hænge ud for klipper.
Han har evnen til at fange det på en måde og kommunikere det.
At observere det og kende det er én ting, men at dele det
og at dele det effektivt kan ændre verden.
Jeg lavede et par års research
om klimaforandringshistorien,
forsøger at finde, hvad du kunne foto om klimaforandringer
det ville give interessante billeder.
Og det indså jeg til sidst det eneste der-- for mig--
lød rigtigt, var is.
Han kom med os med et forslag
at lave en profil af en gletsjer i Island.
Vi modarbejdede i det væsentlige til ham sagde vi, se godt,
hvorfor laver vi ikke bare en større historie.
Det stod på forsiden af ​​bladet.
Mest populær, mest læst historie i de sidste fem år.
Mens jeg optog den historie,
Jeg begyndte at få den meget stærke følelse
at dette var en spejdermission til noget meget større,
og meget længerevarende der var ved at udfolde sig.
Solheim-gletsjeren, den Sunhouse Glacier i oversættelse,
er der, hvor jeg virkelig først fik det.
Den gletscher var ved at vige tilbage flere hundrede fod om året;
hvilket er meget.
Du har normalt en lille smule fremskridt i vintertiden,
en lille smule tilbagetog i sommertiden;
men når du ser enorme mængder af forandringer,
det er uden for normal adfærd.
Der var en reel fornemmelse af gletsjer lige ved at være slut;
og som denne gamle, affældige mand, bare du ved,
falder i jorden og dør.
Det var meget stemningsfuldt, meget følelsesladet.
Som en fyr, der har været bjergbestigning
for stort set hele min voksne livet, øh, nogen, der er trænet
i geovidenskaben havde jeg aldrig forestillet mig
at du kunne se funktioner dette store forsvinder
på så kort tid.
Men da jeg gjorde-- da jeg så at-- og jeg indså, min Gud,
der er et stærkt stykke historien, der udfolder sig
på disse billeder og jeg har at gå tilbage til de samme steder.
Så jeg satte en hel masse kamerapositioner op
rundt om den gletsjer, hvor jeg lige ville gå tilbage
og skyd et enkelt billede.
Du ved, en i april, en i oktober,
og vi ville bare se, hvordan gletscher ændret på seks måneder.
Lige der, hvor Sav er.
Lige der.
Det var præcis der, isen var.
Lige der.
Højre? Over.
Uh, korrekt, det er her...
Den gletsjer havde ændret sig så meget, at
Jeg laver ikke sjov tre timer stod vi der,
ser på aftryk fra seks måneder siden,
ser vi på gletsjeren, må vi tage fejl,
vi kan ikke være de rigtige steder.
De ser ud til at være derfra.
Og da jeg så dem, var lyset slukket
for mig, indså jeg, at offentligheden vil ikke høre
om mere statistisk undersøgelser, flere computermodeller,
flere fremskrivninger - hvad de har brug for er en troværdig,
forståeligt stykke af visuelle beviser--
noget der griber dem i maven.
Så jeg lavede dette projekt kaldet Extreme Ice Survey-- eller EIS.
Det oprindelige mål var at sætte
ud af femogtyve kameraer i tre år.
Og de ville skyde hver time så længe det var dagslys.
Vi ville downloade disse kameraer med jævne mellemrum
og vende de enkelte rammer til videoklip
det ville vise dig hvordan landskabet var i forandring.
Jeg troede i bund og grund,
du kunne bare købe hele tiden lapse udstyr fra hylden,
smække det sammen og læg det derude.
Jeg var så naiv omkring det.
Øh, der var en skik computer, der skulle bygges
og der var tusinde små tekniske detaljer, der er nødvendige
der skal udarbejdes og en masse forsøg og fejl,
fordi folk ikke havde bygget det her før.
Og det stod klart for mig, det skulle være en holdindsats.
Jeg var ikke så til fotografering,
men jeg overtalte ham til at komme heroppe og kigge.
Fordi jeg var nysgerrig og jeg virkelig ville gøre hvad jeg kunne
at få foden ind ad døren.
Svav er feltassistent på Island.
Er du klar?
Så klar som jeg kan være.
Disse er mere attraktive
fordi jeg synes de er mere billedskønne,
og de er stadig store gletsjere.
Jason har en dyb, dyb brønd af erfaring
om Grønlands gletsjere, om Grønlands logistik,
om, hvad gletsjerne lavede.
Tad er glaciolog han er virkelig bedstefaren,
the Godfather vidensbasen om de gletsjere i Alaska.
Omfanget og omfanget af EIS er større
end noget andet projekt siden jeg har kendt ham.
De ville arbejde hele dagen, i vores lille,
hvad plejede at være vores garage, forvandlet til et værksted--
indtil nogle gange, 11, 12 om natten.
James sendte mig en gearliste over ting
som jeg aldrig havde hørt - jeg betyder isøkser og stegjern--
alt dette tekniske klatreudstyr
som jeg aldrig havde brugt før.
Jeg kan huske, at jeg tænkte, at jeg vil aldrig lave isklatring
eller isrelaterede ting, det er farligt, jeg skal dø,
men selvfølgelig, jeg stadig tog med James til Island.
Jeps...
Hvad?
Jeg siger bare Jesus Kristus.
Jeg understreger bare, hvor dårligt det er
vejret er.
Ja, jeg har ikke brug for det.
Jeg forstår det.
Essensen af ​​kamerasystemerne er baseret
på at sætte rigtig sart elektronik
under de hårdeste forhold på planeten.
De skal modstå vind fra orkanstyrke.
Negative 40 graders temperaturer.
Det er ikke det hyggeligste miljø
for teknologien at sidde ude i.
Uanset farerne ved den kampesten er,
det er et bedre sted end dette er.
Nå vi fandt et sted at gemme kameraet;
det er den gode nyhed.
Den dårlige nyhed er, at vi har en stort ingeniørprojekt at prøve
og få den ting forankret og støttet.
Denne ting er løs.
Se hvor blødt det her er.
Ja, det skal være dette afsnit lige her.
Øh... Omvendt.
Klippe! Det her er fantastisk.
Se på det her.
Det er præcis, hvad vi ønskede.
Okay.. Nå, nu går vi.
De første øjeæbler på gletsjeren - endelig.
Lad os se, hvad et par år bringer os.
Vi installerede fem kameraer
i alt på den tur.
Derefter tog vi videre til Grønland.
Når gletsjere bryde disse gigantiske isbjerge
ud i havet er det kaldet kælvning c-a-l-v-i-n-g.
Lige siden gletschere er kommet ind havet, hundredtusindvis
for år siden har is altid kælvet af.
Men det, vi ser nu, er Grønlands indlandsis bliver tyndere
og dumper mere og mere ud is og vand ud i havet.
Okay godt.
Jep. Lige heroppe.
Det er ligesom at lave et portræt af mennesker.
Du ved, øh, Richard Avendan
og Irving Penn brugte deres hele karrieren med at lave portrætter
af ansigter afgørende, og fundet uendelig variation
og uendelig skønhed og uendelig magi i disse ansigter og for mig,
det er det samme som hvad der foregår her.
Du ved, du føler dette spænding mellem denne enorme,
disses vedvarende kraft gletsjere og deres skrøbelighed.
Du ved, de kom fra et fantastisk, passivt sted,
og de er bare, de smuldrer
ind i disse små små blokke af is, der går ud i havet.
Det er skørt.
Min første tur til Grønland, vi var ved at sætte
op et af kameraerne ved Store Glacier.
Vi nåede derhen, vi så dette virkelig,
bizart udseende halvø.
Bare sådan set ude ved foran dette - det kælvende ansigt
af gletsjeren, hvor gletsjeren ender.
Denne ting vil pause hele sommeren lang mand.
Se på det her.
Disse halvøer er, er bare et spørgsmål om dage--
højst et par uger.
Det var kæmpestort.
Det var fem fodboldbaner lang - 1.500 fod lang.
Og omkring 300 fod over vandets overflade.
Mens vi sætter kameraerne op, vi har også sat et videokamera op,
og havde det peget rigtigt der, på den halvø,
og vi havde det lige i gang.
Bare for en sikkerheds skyld.
Åh min Gud, en kæmpe revne er lige dannet.
Se hele den ø, den forsvinder.
Der går det mand.
Vi var der
for kun en times tid.
Og, absurd, på en eller anden måde heldigvis fangede en begivenhed
som sjældent bliver fanget på film.
Der er dette der sker virkelig store ting
under vores næse, sker lige nu.
Men jeg føler, at tiden klikker, du ved.
Og vi skal have disse kameraer herud.
Okay. Fremad.
Logistikken
af ting er ligesom skøre.
Det minder dig om, hvor langt han er villig til at tage en idé.
Heads up!
Stram, stram stram.
Dette er aftenens middag,
Jeg har lige fundet ud af det.
Otte.
Syv. Seks, fem.
Ah!
Det er måden at rejse på, min ven.
Vi endte med at installere ca et dusin kameraer i Grønland,
fem i Island, fem i Alaska og to i Montana.
Helt ærligt kan jeg ikke tro, at vi faktisk klarede det
at trække dette ud.
Du ved, for omkring 20 år siden,
Jeg var skeptiker over for klimaændringer.
Jeg troede, det var baseret på computermodeller,
Jeg troede, der måske var en masse overdrevenhed
det gjorde dette til en aktivistisk sag.
Men vigtigst af alt, det gjorde jeg ikke tror, ​​at mennesker var i stand
at ændre den grundlæggende fysik og kemi
af hele denne enorme planet.
Det virkede ikke sandsynligt, det virkede ikke muligt.
Og så lærte jeg om rekord, der er i iskernerne.
Historien om det gamle klima
der var indlejret i disse kerner.
Og historien, som gletsjerne fortalte.
Grønland
og antarktiske iskapper er disse gigantiske kupler af is
der bevarer klimarekorder, meget gerne træringe.
Sne føjes til toppen, bliver til is,
og iskerneforsker kan bore huller gennem iskapperne
og træk en kerne ud og undersøg ikke kun isen,
men også bobler af gammel luft der er fanget i isen.
Ved at se på kemien af isen, kan vi lære
omkring tidligere temperatur, og ved at se ud i luften,
vi faktisk kan måle kuldioxidindholdet.
En af de ting, vi lære, er det tidligere temperatur
og kuldioxid varierer sammen.
De går op sammen, de går ned sammen.
Og i løbet af de sidste 800.000 år eller deromkring,
atmosfærisk kuldioxid var aldrig højere
at omkring 280 dele pr. million.
Indtil vi begyndte at tilføje kulstof dioxid til atmosfæren.
Og nu er det omkring 390 dele pr. million.
Og det er omkring 40 procent højere, end det var
når kuldioxid kun var variere af naturlige årsager.
Men nu er vi på vej mod 500 dele per million eller mere.
Det tempo er 100 til 1000 gange højere
end det tempo, hvormed tingene har ændret sig
af sig selv, naturligvis.
Det fantastiske for mig er det vi ser allerede virkninger
fordi ændringen allerede har været så lille, ikke?
Det har været 0,8 grader C,
omkring 1,5 grader Farenheit siden 1850 eller deromkring.
Og alligevel har vi set så mange ting...
der sker allerede skøre ting.
Hvad tæller for mig mere end forestillingen
af klimaforandringerne, er at luften ændrer sig.
Den luft vi lever i, luften, der holder os,
den grundlæggende fysik og kemi af den luft ændrer sig.
Det her handler om de ting, du og jeg indånder.
Og det påvirker alt i landbruget
og vandforsyningen af ​​alle planter og dyr omkring os.
Planter
og dyr er allerede ved at uddø.
De uddør 100 gange hurtigere nu
end de gjorde for 1000 år siden.
Og som klimaet fortsætter med varmt, vi kommer til at miste mere
og flere, og flere arter, fordi vi skal
at der sker flere undertrykkelser.
Vi skal have en masseudryddelsesbegivenhed
der kunne ske indeni de næste 200 til 300 år.
Masseudryddelse betyder, at vi mister halvdelen,
eller måske tre fjerdedele af antallet af arter
som vi har på planeten.
Kommer vi til at miste planter der renser vores vand?
Planterne, der renser vores luft?
Hvis der ikke er bestøvere derude for at bestøve,
så bliver vi nødt til at gøre det i hånden.
Og det gør de allerede i Kina - at skulle ud
og bestøve deres afgrøder i hånden.
I de sidste 20 år har vi mistet
tæt på 20 procent af skovarealet
i Arizona-New Mexico.
Og det er en høj dødelighed i de skovområder.
Vi har set en stigning i brandsæsonens længde
med mere end to måneder; større brande
i Western United stater i de sidste 20 år;
og vi har set varmere bål - flere ekstreme brande brænder.
Det er ikke bare tilfældigt Jeg ser mange sjældne begivenheder
sker alt i rækkefølge, du ved.
Det er der en grund til.
Vi ser ekstraordinært ændringer i vores miljø.
Munich Re er verdens største
genforsikringsselskab og vores forretningsmodel er
at sørge for forsikring for forsikringsselskaberne.
Da Munich Re er en major genforsikring for naturfarer,
naturkatastrofer; vi har brug for
at kende risiciene bedst muligt.
Vi har opdaget nogle tendenser i antallet
og i de tab, naturfarer har forårsaget.
Og interessant nok for vejrrelaterede begivenheder,
vores aktiviteter - primært drivhusgasemissioner--
bidrager til mere intense og flere begivenheder.
Det kan ikke hyldes ved bare bedre rapportering,
det skal forklares med ændringer
under de atmosfæriske forhold.
Forestil dig en baseballspiller på steroider
der træder op til pladen og slår et hjem.
Kan du tilskrive det hjem løbe til at han tager steroider?
Godt steroider forekommer naturligt i meget små mængder
i dit system, men ved blot at tilføje en lille smule
af de steroider, kan du ændre din fysiske baggrund
stat og øge din chancer for forbedret præstation
og det er præcis det sker i klimasystemet.
Drivhusgasser forekommer i meget små mængder, men ved at øge
det bare en lille smule, dig ændre baggrundstilstanden
af systemet og gøre det meget mere modtageligt
til øgede ekstremer.
Hvis du havde en byld i din tand,
ville du blive ved med at gå til tandlæge efter tandlæge
indtil du fandt en tandlæge, der sagde,
ahhh, du skal ikke bekymre dig om det.
Lad den rådne tand blive i.
Eller ville du trække det ud, fordi mere
af de andre tandlæger fortalte havde du et problem?
Det er sådan set, hvad vi er gør med klimaforandringerne.
Vi vil skændes om dette i århundreder.
Vi skændes stadig om en mindre ting kaldet evolution,
en mindre ting om, hvorvidt mand faktisk gik på månen.
Vi har ikke tid.
Vi har lavt olietryk
i motor nummer to.
Så jeg har slukket for motor nummer to.
Vi kan ikke svæve med én motor.
Du ser ud det vindue ved det havvand
med isbjerge, der flyder rundt i der og du indser, hvis vi går
i det har vi fem minutters fysisk funktion
og om 10 minutter er vi døde.
Brandvæsenet vil være i beredskab
hvis vi har brug for deres hjælp.
Han har brug for at gøre sine eventyr.
Det er det, der gør ham til den, han er.
Det er den, manden er, det er den, jeg giftede mig med.
Kunne jeg ønske mig nogle gange, at det var tættere på
og han ville komme hjem klokken fem?
Som kone, ja.
Som menneske skal det fortsætte, så.
Han er på denne uendelige mission
for noget.
Han går bare og håber på noget
at han gør, tager ham i den rigtige retning
og jeg tror, ​​at EIS er det.
Han søger at få en global, verdensomspændende indflydelse.
Jeg har aldrig set ham så passioneret
om et projekt før.
Okay, denne vej.
Det er mit job at gå derud hvert par
måneder til at besøge kameraerne.
At gå over er alt i orden.
Der var altid en mulighed at dette ville ske.
Det her... det hele stykket må være revnet af
i en del; fløj af sted ind i den, der ved hvor.
Klippen læste åbenbart ikke vores advarsel.
Det er kun taget otte billeder
inden for de seneste 24 timer, hvilket er noget mærkeligt.
Faktisk er det meget underligt.
Det-- Den kunne stadig skyde.
Kom nu, tak.
Vær venlig at arbejde.
Den er død.
Den skal være død.
Okay, så...
Alt hvad vi er forsøger bliver forpurret.
Igen. Zebraer igen.
Åhhhhh.
Vi har haft mange,
talrige timerfejl.
Vi har haft kameraer begravet under 15 eller 20 fod sne.
Ewwww.
Åh min.
Vi har fået sandblæst plexiglasvinduer
Vi har fået batterier til at eksplodere inde i kameraboksene.
Jeg synes, det er bare en fugl
at hakke løs på det.
Dette er hvad en ræv gør ved dine kabler
når du ikke kigger.
Han havde brugt mange mange-- legater,
personlige penge, at komme til Alaska, at komme til Grønland
og når du går derud, vil du have det til at virke,
og når noget ikke virker, du føler dig så langt fra noget som helst
og enhver, der kan hjælpe dig.
Jeg tror det er i den spændingsregulator.
Al den besættelse betyder absolut ingenting
hvis det er lidt elektronisk så stort stykke virker ikke.
Hvis jeg ikke har billeder, har jeg ikke noget.
Du ved, alt er en fiasko.
Nej, den er død, den virker ikke.
Punktum, fladt ud, bare død.
Den er død.
Gud, efter alt dette!
Efter alt dette er det bare - det gør mig sindssyg!
Det gør mig sindssyg!
Det er så skuffende.
Det er svært at se nogen, du elsker, jage
efter noget der...
måske aldrig ske.
Se den hvide prik dernede...
Der er en hvid prik på...
Der sker noget inde i timeren.
Efter måneders fejlsøgning,
vi indså, at kerneproblemet var
i spændingsregulatoren og i denne lille computer timer--
denne specialfremstillede computer, der fortalte kameraerne, hvornår de skulle skyde.
Vi arbejdede med disse fyre
på National Geographic, og vi satte os ned
og redesignede controllerne.
Vi skiftede til en helt anden slags
af et kredsløb, der brugte mindre kraft og er meget mere pålidelig
fordi den har en enklere elektroniske kredsløb inde i den.
Det var vendepunktet
for hele systemet.
Vi var nødt til at udskifte alle de gamle timere.
Og måtte vente på en helhed sæson for at tjekke dem igen
og sørg for, at de virkede.
Vi skal nærme os.
Det er vi.
Vi vil kunne se det heroppefra.
Ja.
Okay.
Okay. Dette er den store; Okay.
Her går det.
Afspilning.
Marts.
11, 2008. Det skød lige!
Det har virket hele vinteren!
Ahhh mand. Hej!
Jeg kan ikke tro, at det virkede.
Ved du hvor koldt det er været herude, hvor længe?
Jeg er ufatteligt overrasket.
Vi har over 2.300 rammer.
Siden juni?
Lad mig se.
Og alt virker.
Det har været optaget hele tiden...
Fantastisk.
Her er mindet om kamera og dette er... faktisk,
det er en interessant tanke.
Dette er erindringen om landskabet.
Det landskab er væk.
Den ses måske aldrig igen civilisationens historie
og det er gemt lige her.
I 1984 blev gletsjeren dernede, 11 miles væk.
Og i dag er den tilbage her.
Den trak sig 11 miles tilbage.
Gletscheren trækker sig tilbage,
men det bliver også tyndere på samme tid.
Det er ligesom luften bliver sluppet ud af en ballon.
Du kan se, hvad der er kaldet trimlinjen--
det er gletsjerens højvandsmærke i 1984.
Den lodrette ændring er højden
af Empire State Building.
Du ved, vi er virkelig i midt i geologisk skalaændring.
Du ved, at vores hjerner er programmeret til at tænke
at geologi er noget det skete for længe siden
eller det vil ske længe ude i fremtiden.
Og det tror vi ikke, det kan ske i disse små år
at vi alle lever på denne planet.
Men virkeligheden er, at det gør det.
At ting kan ske meget, meget meget hurtigt.
Vi gennemlever et af de øjeblikke
af epoke geologiske forandringer lige nu.
Og det er vi mennesker, der forårsager det.
Op og ned ad kanterne af indlandsisen,
der er denne zone kaldet smeltezonen.
Det er her arket er smeltning og det oplagrede vand
fra indlandsisen løber ud i havet.
Jeg skal pakke mine knæ til dagens festligheder.
Dette knæ har allerede fået to operationer
og den kunne virkelig bruge en tredjedel.
Det er ligesom månens overflade.
Se på de huller.
Åh gud, se på det her!
Jeg anede ikke, at det var så tykt herinde.
Det her, denne kryokonit, det er lavet af en kombination
af naturligt støv, der blæser ind fra ørkenerne
af Centralasien, blandet med små flager af kulstof,
Fine partikler af sod, der kommer fra naturbrande, dieseludstødning
og kulfyrede kraftværker.
Og oven i det er der alger der vokser herude og det hele
af de ting samler sig i disse små huller,
og fordi det er sort, det absorberer solens varme mere
end den omgivende is gør.
Og over hele indlandsisens overflade,
der er bogstaveligt talt milliarder
af disse små kryokonithuller, der smelter væk
og fylder op med vand.
Og når du ser ned på de huller,
hvad du faktisk kan se er disse små bobler
af gammel luft, der frigives efterhånden som iskappen smelter.
Den del af Grønland, der smelter,
er ude på kanterne af indlandsisen.
Og det område vokser, og det bevæger sig højere
op på indlandsisen.
Efterhånden som klimaet ændrer sig den del af verden.
Ser du, alt dette vand smelter
ned gennem disse schweizerost huller, ser du det smelte
ned gennem kanalerne,
fra små kanaler til store kanaler.
Og til sidst falder alt lodret,
ned gennem disse store Moulin-huler.
Går ned til bunden af ​​indlandsisen
og ud i havet.
Normalt,
hvis du gør klimaet lidt varmere,
gletscheren skrumper en lille smule.
Hvis du gør klimaet lidt koldere,
gletsjeren vokser en lille smule.
Og de to slags ting arbejde for at bevare balancen.
Men hvis det bliver for varmt, og isen bliver for tynd,
den reagerer ikke bare en en lille smule falder lydstyrken.
Du krydser det vendepunkt, klima betyder ikke længere noget.
Det er irreversibelt - det er det bliver bare ved.
Den havstigning, der vil ske
i min datters liv, vil være et sted mellem en fod
på halvanden og tre fod.
Minimum. Det lyder ikke gerne meget, hvis du lever
i Rocky Mountains, men hvis du bor nede i Chesapeake Bay,
langs Gulf Coast i USA,
i Ganges oversvømmelsesplanet - det betyder meget.
Det betyder noget i Kina, det betyder noget i Indonesien.
Minimum 150 mio mennesker vil blive fordrevet--
det er cirka halvdelen størrelsen af ​​USA.
Og det er alle de mennesker vil blive skyllet ud og have
at flytte et andet sted hen.
Det forstærker også påvirkningen af orkaner og tyfoner.
Det betyder, at der er meget mere højvande langs kysten
linjer, så når disse store storme kommer,
det skubber så meget mere vand så meget længere inde i landet.
Det er der vores historie
af Grønlands klimaændringer er udtrykt,
det er i det smeltevand, styrter ud til havet.
Det er det, vi fotograferer; det er hvad jeg har været
deroppe prøver at dokumentere.
Du ved, det har jeg set denne ting fra dine billeder
og sad billeder, men til vær her, det er utroligt.
Det hele bliver lidt mere virkeligt.
Mens vi er på vej over, hvorfor går jeg så ikke over
og give dig noget skala?
Sikker.
Bare vær forsigtig, gør det ikke for tæt på kanten, okay?
Bliv oppe, hvor det er fladt.
Det her er virkelig noget.
Det er skræmmende.
Det her er ikke en 10 fod lille hul i jorden,
det er 100 fod dybt ned i en afgrund.
Hvis du ikke har det, den lille prik af en person
for skala, så er det tabt.
Det er fabelagtigt.
Det er en rimelig rute lige her.
Se på det.
Åh ja.
Det er ligesom en gave.
Dette er farestedet.
Ja.
Helt sikkert.
Nå, og den anden fare er
at det hele pludselig imploderer
og det hele falder sammen,
men jeg tror ikke det er særlig sandsynligt.
Denne moulin er en af ​​tusindvis af moulins alle
over smeltezonen i Grønland og hverdag,
isen koger ned,
og vand hælder ind i indlandsisen.
Det er enormt, du kan ikke vikle dit hoved
omkring hvor meget vand der kommer fra dette sted.
Du fik det.
Adam, har du nogensinde gjort noget
sådan før?
Nej. Slet ikke.
Det hele er beregnede risici.
Det er ikke sådan, at vi bare skal derud
og spille russisk roulette.
Piece o'cake.
Åhhh, der er alle mulige kuriositeter, der krøller
og knasende effekter i mit knæ.
Bare ikke hvad lægen havde bestilt.
Okay. Kig ned!
Se ned?
Se! Ned!
Det er bare bundløst...
Åh min Gud.
Jeg ønsker ikke at gå lavere end dette.
Jeg går herud på denne brækkede finne.
Okay? Og det gør jeg ikke, jeg antag, at det ikke falder sammen.
Okay.
Alt færdigt!
Åh gudskelov!
Fantastisk!
Der var hørbare bidder af gruslignende stoffer
at jeg kunne mærke at trille rundt derinde.
Den bioniske mand.
Jeg dækkede over ømheden med antiinflammatoriske midler
og smertestillende, så jeg kunne fungere i marken
og jeg ville tænke, ah, det er ret godt - ikke så slemt.
Ikke klar over, at stofferne maskerede symptomerne
mere end jeg var klar over.
Farvel skat.
Jeg elsker dig.
Jeg elsker også dig.
Mere
og flere mennesker bliver til stadig mere skeptisk
om eksistensen af ​​klimaændringer.
Disse såkaldte klimaforskere er
lure hele verdenssamfundet.
Der er ingen konsensus, det er en myte.
Forestillingen om, at mennesket lavede gas,
denne menneskeskabte gas, denne C02 årsagen til global opvarmning er sandsynligvis
den største fup, der nogensinde er begået
på det amerikanske folk.
Alt dette affaldsvidenskab har været en total svindel og en falsk!
Jim fik at vide efter sin operation
at vandreture ikke er en motionsform
at de vil have ham til at forfølge længere.
Jeg er ikke sikker på, at det er sunket helt ind endnu.
Jeg tror, ​​da vi startede,
gletsjeren var omtrent lige her.
Det kunne have været der, det kunne have været her;
men det er i denne zone et eller andet sted.
Se. Se på det her.
I '05 kunne du ikke engang kigge ind i kløften der tilbage,
se, det hele var fyldt op til det punkt.
Og se hvordan, se hvor lavt det er nu.
Smuk.
Og det er 2007-- det er ikke engang 2005.
I 2007, kun to år siden kunne du ikke se nogen
af den bjergryg derovre.
Tingen er tømt enormt, jeg mener,
Jeg ved ikke hvad nummeret af fødder er, men det er meget.
Hvis jeg ikke havde set det på billederne,
Jeg ville slet ikke tro det.
Da jeg så det gletscher døende, det var ligesom, wow.
Du ved, vi, øh...
Hvis en gletsjer har været her i 30.000 år,
eller 100.000 år er bogstaveligt talt dø foran mine øjne,
du er meget klar over, at...
Du ved, engang skal du...
engang går man ud over horisont, og du kommer ikke tilbage.
James er nu gør præcis, hvad hans læger
sagde han ikke skulle gøre det.
Sænke.
Åh, mand.
Lidt mere...
Okay...
Ja...sådan.
Det føles værre her til morgen
end nogen dag siden operationen.
Det føltes bedre de tre dage efter operationen
end det føles lige nu.
Jeg tror, ​​at det bedste kan siges om dette er,
ah jeg er et sikkerhedsansvar.
Det kan du godt måske halte dig op, men...
det kan du ikke gå ned.
Medmindre du sidder i kørestol.
Jeg mener, vi er nødt til at gå derop--
tjek kameraet og alt det der, men...
men du behøver ikke nødvendigvis at gøre det.
Jeg mener, det er mere en stigning
end vi har gjort i de sidste to dage.
Jeg har en hård tid til at give slip på ideer, ved du det?
Nå, her er en anden ting.
Det er derfor dit knæ er sådan her.
Okay.
Jeg er tilbøjelig til at tro, at du fyre burde i det mindste gå og kigge
ved et af kameraerne - få det downloadet,
få skiftet computeren i dag.
Okay?
Jep.
Nok
Se ruten?
Okay.
Hold fast. Se om du kan komme derind.
Det er det!
Lad os komme væk herfra.
En gang imellem,
Jeg får denne ting i baghovedet og siger:
hvad tænkte du på?
Måske var det kontorjob ikke så slemt.
Men...
Sandwichene er bedre her.
Efter sandwichen,
Jeg er helt glad for at være her.
Dette projekt er...
nu er vi to år inde.
Vi har som hundredtusindvis af billeder.
Det føles som om, ja,
han går til det punkt, hvor han ikke kan mere
og nogle gange føler du endda han går endnu længere.
Ja, og han taler om det, siger han, ja,
så jeg vil lige lave en fjerde knæoperation, ved du?
Ligesom hvor mange der skal til for at holde ham i gang.
Som de fleste siger, er jeg skal opereres i knæet
at ordne mig, på en måde, ved du?
Det er for at gøre det bedre.
Men for ham er det at lave det bedre, så han kan beholde
ved at skubbe det, ødelægge det, dybest set,
og så skal han måske bare gøre det igen.
Okay Svav, du klar til endnu en eksponering?
Gør det præcis, som du lige gjorde det, okay?
Er du klar?
Så som hurtig som jeg kan, jeg, jeg dækker det.
Det er rigtigt.
Helt tilbage, tidligt i min karriere,
Jeg opdagede, at der var virkelig noget særligt
om fotografering kl nat, det placerer dit sind
på overfladen af ​​en planet.
Du er ikke længere kun et menneske, der går
rundt i den almindelige verden.
Du er et menneskedyr, skrider rundt på overfladen
af planeten, der er ude i midten af ​​galaksen.
Vi som kultur-- vi glemmer
at vi faktisk er naturlige organismer
og at vi har denne meget, meget dybe forbindelse
og kontakt med, og kontakt med naturen.
Du kan ikke skille civilisationen fra naturen.
Vi er helt afhængige af det.
Kort efter,
han sendte os på denne måned lange, massive tur,
til et sted, der er virkelig svært at komme til,
at få et skud, det er bare-- det var sådan et skud i mørket.
Ideen udsprang af dette en gletsjer kaldet Store.
Den begivenhed var så spektakulær, vi besluttede,
okay vi skal tilbage, og gå til den store gletsjer,
Ilulissat gletscher og sidde.
Og vent. Vi tager afsted at prøve at fange nogle...
nogle store kælvningsbegivenheder.
Du ved, kilometer brede isstykker kommer
af denne massive, massive gletsjer.
Ilulissat-gletsjeren i Grønland er venlig
af-- som moderen til alle gletsjere.
Det er den mest produktive gletsjer
på den nordlige halvkugle.
Det forlyder, at dette er gletsjer, der satte isbjerget ud
der sank Titanic.
Det flyder på 130 fod hver dag.
Dette er en virkelig, virkelig stor isfjord,
og den er omkring fem miles bred.
Det er massivt.
Jeg mistede ham totalt.
Ser du ham stadig?
Han går-- han er, han er ved at tænde på farten
foran halvøen som vi tror vil gå.
Åh, jeg ser ham.
Han er i bunden af ​​det.
Hvad sker der?
Mine støvler er frosne.
Og jeg er virkelig træt.
Og der sker ikke noget.
For dage og dage og dage.
Vi kaldte det gletsjerkiggeri.
For bogstaveligt talt var det bare,
mig og Adam, i tre uger og så is.
Fotografering for mig har været--
så meget som noget - om en bevidstgørelse.
Gennem det kamera, dig ved, vi bliver køretøjer
at øge bevidstheden uden for min egen oplevelse.
Og i dette tilfælde er vi budbringerne.
Han er en visionær,
og hans værker er som hellige genstande.
Jeg præsenterer James Balog.
Mange tak.
Kan vi dæmpe husets lys lidt mere?
Det er det, bedre.
Okay. Hvad jeg er her at gøre i aften er at bringe
til dig håndgribelige, visuelle bevis for umiddelbarheden
selve klimaforandringerne.
Gletschere betyder noget, fordi de er kanariefuglene
i den globale kulmine.
Det er stedet, hvor du kan se klimaforandringerne ske.
Og uden yderligere adieu,
lad mig fortælle dig, hvad vi har har set derude.
Dette er en gletsjer kaldet Solheim-gletsjeren,
vi kigger ned på det.
Nu slår vi vores timelapse til.
Du kan se endestationen trække sig tilbage,
du kan se denne flod blive dannet,
du kan se det tømmes.
Du går et par år tilbage i tiden...
Det var der, det startede.
Det var der, det sluttede for et par måneder siden.
Nu ned på siden af ​​gletsjeren,
kigger på tværs af endestationen.
Det er det, vi ser.
Se på det her.
Du vil se deflation ske her
da varme fjerner overfladen
af gletsjeren falder overfladen.
Samtidig underskærer et vandløb den
fra en gletsjer, der smelter hurtigere op i dalen,
vasker denne ting væk.
Langt de fleste gletsjere i verden trækker sig tilbage.
Glacier National Park Montana skal have et nyt navn.
Vi vil kalde det gletscherfri nationalpark ved midten
århundredet, fordi alle gletsjerne vil være væk.
Der er sådan en mærkelig, bizar fascination
ved at se disse ting, du normalt ikke får
at se-- - komme til live.
Vi er oppe ved Columbia-gletsjeren i Alaska er dette en udsigt
af det, der kaldes et kælvningsansigt.
Dette er, hvad et af vores kameraer så
i løbet af et par måneder.
Handlingen i Columbia er delvist,
på grund af lokal gletsjerdynamik
og til dels på grund af klimaændringer.
Her er endnu en time-laps skud af Columbia.
Og alle siger godt lad være rykker de frem om vinteren?
Nej, den trak sig tilbage gennem vinteren
fordi det er en usund gletsjer.
Vi indså, at det var ved at trække sig tilbage indtil videre var vi nødt til at dreje kameraet
op strøm for at følge tilbagetoget.
Så var vi nødt til at dreje den igen.
Og så, da vi gik tilbage sidste august var det så langt
ud af rammen måtte vi vende kameraet en gang til
så vi stadig kunne se gletsjeren.
Så det var der, vi startede tre år siden langt ude til venstre,
der var vi nogle få måneder siden sidste gang vi var
ind til Columbia.
Det skal vi have
at kollapse det --- læg sten over det.
Det river også.
Vi er nødt til at kollapse det nu.
James Balog dokumenterer smeltningen
af gletsjere rundt om i verden.
De mest synlige manifestationer af klimaændringer på planeten.
Og han gør det muligt for forskerne også at se.
James Balog er grundlægger
og direktør for Extreme Ice Survey han slutter sig til os nu
fra Denver, James, tak fordi du var hos os.
Det glæder mig, tak.
Det skal vi også have mere om vores særlige rapport
på en mand, der lader sine billeder tale
Som fotograf er det spændende
at se disse ting, men som en verdensborger,
du går, det er forfærdeligt.
Og overvej, hvem NASA sender
som delegeret til klimaet skiftetopmøde i København.
Jim Balog, en fotograf med gruppen Extreme Ice Survey.
Før '06--
Denne gletsjer havde trukket sig 10, 11 miles tilbage.
Og nu har vi tilføjet i de sidste par år,
yderligere to en halv mil.
En af de ting, du ofte hører
i debatten om gletscherskifte er
at der er gletsjere rundt om i verden
som også bliver større
og fremme, så hvordan kan det være?
Hvordan kan det være et svar til et signal om global opvarmning?
Hvad vi har lavet for nylig på Yukon territorium i Canada ---
hvor vi så på ændringen i gletscherområde fra 1958 til 2008.
Og hvad vi fandt var af 1.400 gletsjere, der var der
i 1958 blev fire større.
Over 300 forsvandt fuldstændigt, og næsten alle
af resten blev mindre.
Ja, der er en del af naturlig variabilitet
i klimaforandringerne vi observere, men det er ikke nok
for at forklare det fulde signal.
Så der skal være en drivhusgaselement til det.
Op til Ilulissat Glacier kælvningsansigt.
En lille helikopter er vist i skala.
Atlanterhavet er tændt venstre side af rammen,
dækket med isbjerge så tykke,
at du kunne gå over havet...
Jeg taler i telefonen med Jim,
ved en af ​​vores almindelige check-in, Jim, der sker bare ikke noget.
Hej Jim!
Øh... det går godt.
Vi havde nogle alvorlige vindanfald.
Men bortset fra det, ting er ret godt sat op her.
Vi har nogle kontinuerlige timelapse i gang.
Det begynder Adam, tror jeg.
Adam det begynder.
Åh vent, Jim, Jim...
Det store stykke begynder at kælve.
Lad mig ringe tilbage.
Ring tilbage til ham.
Okay. Farvel.
Går det stadig?
Ja.
I det V-afsnit lige der.
Holy shit, se på det store bjerg, der ruller.
Alle fire løber, ikke?
Ja... Se lige det!
Kan du se hvordan...
se det hele!
Kælveansigtet var 300 nogle gange 400 fod høj.
Isstykker skød
ud af havet 600 fod og derefter falde.
Den eneste måde du kan prøve at sætte den i skala
med menneskelig reference er hvis du forestiller dig Manhattan.
Lige pludselig, alle de bygninger begynder bare at buldre
og ryste og skrælle af og bare falde om,
falde om og rulle rundt.
Hele denne enorme by, er bare i stykker
foran dine øjne.
Vi er kun observatører.
Disse to små prikker på siden af ​​bjerget
og vi så og optog den største,
været vidne til kælvningsbegivenhed nogensinde fanget på bånd.
Så hvor stor var denne kælvningsbegivenhed
som vi lige så på?
Vi vil ty til nogle illustrationer igen
for at give dig en følelse af skala.
Det er som om hele den nederste spidsen af ​​Manhattan brød af,
bortset fra at tykkelsen-- højden af ​​den er ækvivalent
til bygninger, der er to en halv
eller tre gange højere end de er.
Det er en magisk, mirakuløs, frygtelig, skræmmende ting.
Jeg ved ikke, at der er nogen virkelig set miraklet
og rædsel for det.
Det tog hundrede år for det
at trække sig tilbage otte miles - fra 1900 til 2000.
Fra 2000 til 2010 trak den sig ni miles tilbage.
Så på 10 år trak den sig mere tilbage
end det havde i de foregående 100.
Det er ægte.
Ændringerne sker; de er meget synlige,
de er fotograferbare, de er målbare.
Der er ikke noget væsentligt videnskabelig strid om det.
Og den store ironi og tragedie af vores tid er det meget
af den brede offentlighed mener
at videnskaben stadig skændes om det.
Videnskaben skændes ikke om det.
En af de virkelig bekymrende ting
om klimaændringer er, at næsten alt
af verdens prestigefyldte klimatolog er meget mere
bange for alt dette, end offentligheden er.
Folk har svært ved at forstå
når vi taler om klimaforandringer.
Hvad er så stærkt for mig og faktisk uden fortilfælde
i det arbejde han udfører, visualiserer forandringen
som giver os mulighed for faktisk at se hvad var og hvad er blevet.
Jeg så faktisk hans arbejde sidste forår
og den slags ændrede min livet i den forstand, jeg havde
at holde op med det jeg lavede, som arbejdede for Shell,
og bland dig i denne debat på en meget mere dybtgående måde.
Extreme Ice Survey vil gå
ned i historien, da dette er beviset
at vi vidste, hvad der foregik.
Du kan ikke benægte det!
Vi har ikke et problem med økonomi,
teknologi og offentlig politik.
Vi har et problem med opfattelsen.
For der er ikke rigtig nok mennesker, der forstår det endnu.
Det tror jeg virkelig, vi har en mulighed lige nu.
Vi er næsten på kanten af ​​en krise,
men vi har stadig en mulighed at møde den største udfordring
af vores generation, og faktisk vores århundrede.
Tak.
Da mine døtre, Simone og Emily, se på mig 25 eller 30 år
fra nu og sige, hvad var gør du hvornår, hvornår...
global opvarmning skete
og I vidste, hvad der kom hen ad vejen.
Jeg vil gerne kunne sige, gutter,
Jeg gjorde alt, hvad jeg vidste, hvordan jeg skulle gøre.