Tidligere, på Vi var de heldige...
Vi har oplevet så meget tab.
Eliska!
- Anna er død.
Vågn op, dreng. Du er deres håndlangere.
Jeg har kun prøvet at hjælpe dig.
Jeg vil gerne gøre det, du laver.
Jeg har hørt, at de starter at lukke ghettoen af.
Vi finder en måde, det gør vi altid.
Jeg forfølger det job, Jeg vil gerne bo der.
- Jeg har brug for dig. Anna. Hun er bare overalt.
Fra dette tidspunkt, indrøm ikke over for nogen, at vi er jøder.
Det gør mig ondt, at du har blandet dig min mand med disse beskidte jøder.
Frau Brzoza, vender tilbage efter mørkets frembrud.
Sandheden er, at de har ingen idé om, hvordan en jøde ser ud.
Det er derfor, de får os til at bære en stjerne.
Hvordan gør kvinder og børn danse rundt ved helvedes porte?
Vi eksisterer ikke for dem.
Jeg skal have dig til at sy en frakke.
- For hvad? - Jeg skal ud.
Det er meget vigtigt du gør præcis som jeg siger, okay?
Ja.
Giv mig din hånd.
Har du dine papirer med dig?
Isa og Barbara Kremska.
Kremska, sådanne forfærdelige navne. Der er ingen musik i dem.
- Hvad-hvad tænkte Halina på?
Jeg vil skælde hende ud, når jeg kommer til Warszawa.
Der er de.
Felicia har det så godt.
Hun er sådan en god pige, holde trit med mor.
Hvorfor så mange, Zayde?
Hvorfor? Jeg skal fortælle dig hvorfor.
Fordi du rejser i aften, ma chérie.
- Ja. - Ja.
- Du forlader ghettoen.
- Ja. - Ja.
- Tak. - Tak.
Så vred, at jeg efterlod mine mønstre i butikken,
men... med det vi tog, og resterne du stjal--
- Det er perfekt. - Ja.
Det nyeste design af den fineste balabusta i Polen.
Enhver tysk husmor med enhver smag ville begære det.
Kom, Fefe.
- Det får du ikke brug for, vel? - Øh, lige indtil jeg kommer til porten.
Kun vedhæftet med en enkelt søm.
Og så har vi bare at lade som om, at vi venter på nogen.
En der aldrig kommer.
Derfor vender vi hurtigt tilbage.
Åh, så simpelt er det?
- Shh, shh, hvad sagde vi? - Ja, rigtigt.
Højre.
Jeg syede ametysten i kraven.
Mor. - Lad være med at protestere...
behold det...
brug det...
og vær sød, Mila... må vi ses igen.
Åh!
Åh.
Hun er det værste menneske.
Jeg ved det. Jeg lyttede ikke. Jeg syntes hun var flink.
Spørg Bella. Bella, virker Alma sød?
Bella kan ikke lide at sladre.
Hvem er Alma?
Krøllet brunt hår, højrehåndet.
Bronka, det er halvdelen af ​​kasernen.
Bella Kurc?
Ludwik... kan du huske mig?
Henriks datter.
- Blev du lige forflyttet hertil? - Bella Kurc.
Fra hr. Meier.
En gave til din, øh, produktivitet i denne måned.
Tak.
Hvem er sulten?
"Kære Jakob...
"Jeg læste dit sidste brev 10 gange.
"Det er trøstende at vide du laver forbindelser
"med de nye familier i lejligheden.
"Nu er jeg bekymret for dig dine forældre er blevet flyttet,
"men Halina er smart, som altid, for at sikre dem job på Pionki-fabrikken.
"Jeg havde håbet at bringe mine forældre hertil, men der har ikke været nogen muligheder.
"Jeg føler mig heldig, at de var flyttet til Glinice Ghetto,
"kun to kilometer væk.
"Jeg har indgivet andragender min chef for en ausweis,
"og håber at besøge dem snart.
"Jeg vil opfordre dig til at finde en anbringelse uden for ghettoen,
"men jeg kender dine evner med et kamera gør dig uvurderlig.
"Har du det godt?
"Det er et mærkeligt spørgsmål, jeg ved det,
"men jeg var trøstet ved at høre dig sige
at ting i Radom har været overskuelige."
Ja?
"Kan jeg sige det nok?
"Jeg elsker dig.
"Jeg ved, det er svært at være fra hinanden,
"men det har været godt for mig at blive her.
"Jeg begynder at føle mig som mig selv igen.
"Selv i en verden fuld af vanvid, Jeg ved, hvor heldig jeg er.
"Jeg ønsker mig mange ting i disse dage,
"men den første er altid dig.
"Og for at kunne ønske for det, jeg allerede har
"gør mig mere heldig end nogen jeg kender.
"Jeg elsker dig, Kuba.
"Snart.
Bella."
Frau Kremska.
Ja, hvad er det? - Jeg vil i den søde butik.
Ikke i dag, det har du at komme tilbage til middag.
Åh.
Du får alt det slik du vil, Edgar, i morgen.
Nu, nu! Please, please, please, please!
Mumle, Mumle, Mumle, Mumle!
- Hvad fik Edgar til frokost? - Hakket lever med, øh, løg.
Hvor tog du ham med på gåturen?
Langs Stepińska Street og ned til Lazienki Park.
- Mor, se på mit slik.
Jeg lagde mærke til du brugte en tør klud i morges i spisestuen.
- Ja, frue, jeg-- - Fugt til møblerne,
våd til porcelænsfliserne.
Tag dig af dem før du tager afsted.
Hvad tid starter arbejdet?
Jeg har 30 minutter.
Øh... øh.
- Ja? Det er mig.
Åh.
Åh, øh, kommer.
Hej, [snyser] hej. Hvordan har du det?
Jeg er okay. Er det et godt tidspunkt?
- Ja, selvfølgelig. - Helt i orden--
Vi var bare-- Jeg klæder mig på
- til arbejde. JEG-- - Vil du have noget te?
C-C-C-Kom ind, kom ind.
Jeg tænkte bare, jeg ville tage dig med betalingen for klosteret.
Der er nok til Felicias hårfarve også.
Du behøvede ikke at bringe det her. Jeg kommer til dig.
Jeg, øh, jeg gider ikke.
Nå, jeg vil ikke have dig gå rundt i dette kvarter
med så mange zloty; det er-det er ikke sikkert.
- Du gør det hele tiden. - Mila, jeg kan heller ikke være bekymret for dig.
- Jeg har nok på hjertet. - Du skal ikke bekymre dig om mig.
Vi arbejder stadig om at flytte mor og Tata.
Hvilket jeg ikke forstår. Det tog dig og Adam så lang tid
for at få dem overført til Pionki-fabrikken.
Det tror vi, de kan være for gammel til at blive der.
Mor sagde det ikke ligefrem i hendes sidste brev,
men jeg tror, ​​at Tatas ryg virker op.
Så lad mig hjælpe,
Jeg kan tage den næste betaling for Felicia til overordnet moder selv.
Det er mere sikkert, hvis der kun er én person i kontakt med klostret.
Jeg ved det, men jeg håber...
Du kan kun besøge på dine planlagte tidspunkter.
- Vær ikke vred. - Jeg er ikke vred.
Jeg ved det er svært uden hende her...
men du, i din fritid...
- Begynd ikke. ikke-- - Nej, du-- Shh. Du skal--
Du skal øve dig i at virke ikke jødisk.
Og på den note, jeg tager afsted.
Pas på vores værtinde.
Jeg så hende komme ind.
Hun så på mig som Jeg havde challah brød til arme.
Men det er præcis min pointe, du kan ikke se bange ud.
Det skal du gør din kropsholdning helt normal,
og, og, og, og du har brug for at grine mere, når tyskere fortæller vittigheder.
jeg griner. Måske skulle deres vittigheder være sjovere.
Og jeg ved det ikke hvor mange gange kan jeg sige dette,
- men ingen jødiske øjne. Ingen jødiske øjne.
Hvis vi ser så triste ud, som vi føler os, vi kan lige så godt bare fordømme os selv.
Halina, tak til etikettetimen.
- Adam, godnat. Vær sikker.
Hov, hov, hov! Sol! Sol, er du okay?
- Ja, jeg er okay, jeg er okay, jeg er okay. Lad dem ikke se dig.
Jeg ved, jeg ved det.
Virkelig, jeg har det godt, jeg har det godt.
Jeg mangler to tæer og det påvirker min balance, det er det.
Har du ikke 10 tæer?
Du ved, da jeg var på din alder...
...Jeg skar to af, så det ville jeg ikke være udarbejdet af de skide russere.
Ah, du er en hård bastard.
Det er svært at være sikker fordi hun skal skrive til os i kode,
men jeg tror, ​​Halina siger de finder os et nyt sted.
Nå... lad os se.
Det er gode nyheder.
Vi ses her i morgen. Ja?
- Ja. - I morgen.
Champagne?
Åh!
Sir... kan jeg skaffe dig noget?
Hvad nynner du?
Er det Schubert?
- Liszt? - Det er faktisk Chopin.
Jeg burde have vidst det.
Bliv aldrig gammel. Alt vil begynde at lyde ens.
Fortæl mig...
kan du lide dette job?
Øh, det gør jeg. Det har jeg været med Frau Reichert i omkring et år.
Og hvad er dit ansvar?
- Madlavning, rengøring, jeg løber ærinder-- - Dit arbejde er meget grundigt.
Nå, god service kræver simpelthen god rytme,
og med Chopin i mit hoved, det er svært at gå galt.
Det er svært at finde passende hjælp.
Jeg beundrer din musikalske følsomhed og opmærksomhed på detaljer.
Jeg kommer med en anmodning...
at få dig overført til at arbejde for mig.
- Sir, jeg-- - Reicherts vil forstå,
og jeg betaler mere.
Dit bureau vil kontakte dig.
Kom herind med det samme, din løgner!
- Aleksandra, hvad-- - Jeg stolede på dig,
og nu fortæller nogen mig du er jøde?
- Det er latterligt. - Vi kunne blive anholdt,
hængt i nakken på os for at huse jøder.
- Vi er ikke jøder. - Din løgner!
- Jeg ved ikke, hvem du-- - Hvor er dine forældre?!
- Jeg vil ikke-- - Hvor gik du i skole?
- Jeg vil ikke tillade-- - Hvorfor flyttede du til Warszawa?
Jeg ved ikke hvem-- - Halina!
Halina! Svar mig!
Halina!
Stop! Svar mig!
Lad mig komme ind!
- Jeg ved ikke, hvad jeg skal gøre.
Sluk lyset, og åbne døren.
- Adam! - Gør det, Halina.
Slip mig ind, I jødiske løgnere!
Jeg ringer til politiet!
Det ser ud til, at der er en vis forvirring.
Der er ingen forvirring. Jeg har en kilde.
Den du talte med er forkert.
Der er ikke en dråbe af jødisk blod i vores familie.
Åh, det ville du sige.
jeg ville...
men hvis du har brug for bevis.
Åh, åh. Åh, Jesus i himlen.
- Har jeg dæmpet din frygt? jeg-jeg--
Nu, hvis du ikke har noget imod det. Undskyld, tak.
Lad os bare være i fred. - Vær venlig.
- Bare gå. - Undskyld mig.
Hvad?
Det er en bandage og æggehvide.
Den bedste forhud jeg kunne finde på.
Men skal du bare... have det på?
Jeg gemmer den på skrivebordet.
Jeg håbede, at jeg ikke skulle bruge den. Jeg var ikke overbevist om, at det ville virke,
- men så...
- Jeg hørte dig komme op ad trappen.
Kurwa. Det var, det var så tæt på.
Sådan en kan man ikke tage chancer. Det kunne have været--
Jeg ved det.
Sig sandheden, lille skat...
er disse virkelig for SS, eller... beholder du dem for dig selv?
Jeg venter på dig, efter du er færdig med arbejdet.
- Jeg giver rabat. Tak.
Jeg er gift, men tak.
En heldig pige.
Herr Danzig...
Jeg spekulerede på, om jeg kunne få det en ausweis for at besøge min kone.
Hun-hun arbejder på AVL fabrikken,
og jeg-jeg ville kun blive en time.
Denne... ja. Jeg tror, ​​hun er min favorit.
Hm.
Venligst, lad være, så gør mig ikke ondt.
Hvad? Nej, nej. Hør, jeg er ked af, at jeg ignorerede dig før,
men det ville de have mit hoved for at tale med dig.
- Jeg-det er okay. - Jeg husker dig selvfølgelig.
Din far [griner] min familie stolede ikke på nogen anden tandlæge.
- Herr Meier fortalte mig, at du har anmodet
for en ausweis til Glinice.
Ja, mine forældre er der. Jeg har håbet på at besøge.
Jeg har lige hørt det Glinice er beregnet til at blive likvideret.
Hvad betyder det?
Der kan være en håndfuld af mennesker sparet, men... resten--
Resten hvad?
Et par SS-officerer talte om en lejr...
nær Treblinka.
Hvad er Treblinka?
ID'erne er syet ind i nederdelsforene.
jeg kan lide det... Føles mere sikker end granaten
- Jeg havde i mit undertøj i sidste uge. Rahel.
- Er du sikker?
Hvilket valg har jeg?
Ghettoer og fabrikker er tømt over hele landet.
Det er rygter.
En person fortæller dig, det er et rygte.
To, undrer du dig.
Tre, du lytter.
Jøder bliver gasset og brændt, hundredvis ad gangen.
Det kan ikke være sandt.
Vi hører det overalt. Dødslejre... med gas.
Bruser, hvor folk ikke kommer ud.
Jeg kan se det i dit ansigt.
Du tænker stadig disse mennesker er mennesker.
De er dyr, og de planlægger at udrydde
- alle jøder i Polen. - Hvad mere kan jeg gøre?
Du gør det nu.
Vi gør alle det bedste, vi kan.
Mistede overblikket over min familie for 10 måneder siden,
men Halinas forældre er stadig på fabrikken i Pionki.
- Hvis de bliver fjernet for at være for gamle-- - Få dem ud.
Vi prøver at finde polakker som er villige til at samarbejde.
- Jeg har et par navne, jeg kan give dig. - Tak.
Og jeg er ked af din familie.
Nå... lad os se.
Ja... lad os se.
Jeg skal klippes før du tager afsted.
- Frue? - Det her først, og så kan du gå.
Har du nogensinde været til Brandenburg, Tyskland?
- Nej, det har jeg ikke. - Nå, det er udsøgt.
Udsøgt, og jeg tænker på det hver dag.
Når du har en familie på egen hånd,
sørg for din mand tager dig et smukt sted.
Jeg vil.
Får du snart børn?
- Måske. - Det burde du.
Du har det ret godt med dem.
Du er den bedste barnepige Edgar har haft.
Tak.
- Jeg ville aldrig have børn. - Det gjorde jeg heller ikke.
Men så min, min yngste bror blev født, og--
Du frygter, at børn... vil være en byrde...
at de vil gøre dit liv mindre, på en eller anden måde, hårdere.
Men jeg kunne ikke tro det hvor meget større og bedre
min verden blev have et barn i det.
Nå, jeg vil fortælle Edgar det han har gjort mit liv bedre
når han holder op med at urinere på badeværelsesgulvet.
- Kom med mig. - Hvad, hvorfor?
- Øh, nej. Øh nej. Jeg har stadig arbejde at gøre. - Kom!
Hvad sker der? Jeg er ikke sikker.
Vi er sammen, det er godt.
Følg mig.
Halina.
Åh, min Gud! Ingen!
Det er okay.
Jeg betaler for begge dele.
Han koster mere.
- Det var ikke det, vi blev enige om... - Det er okay, det er okay.
- Det er okay, Halina, tag din mor og gå. - Nej. Nej, nej, nej! Stop, stop, stop!
Stop, stop.
Vent venligst.
- Det er meget værdifuldt. - Nej.
Meget, meget værdifuldt. Nej. Nej, nej. Absolut ikke.
- nej-- - Shh!
Det er i orden. Det er i orden.
Panie Górski?
Halina Brzoza.
Ja, kom. Kom venligst indenfor.
Værelset du bor i er lige nede i gangen, øh,
to enkeltsenge.
Hvis nogen banker på, der er en krybekælder lige bagved.
Uh, vi har lagt nogle tæpper.
Tak. - Det blå politi er allerede kommet to gange,
- leder efter gemmesteder.
Den, øh, [rømmer halsen] betalingerne...
vil være som planlagt og til tiden.
Du har mit ord.
Hvad er der i vejen? Spil med dine venner.
De siger, at jeg skal være jøde.
Hvad? Hvad mener du?
De bliver soldater, og jeg skal være jøde.
Men jeg kan ikke! Please, jeg vil ikke!
Det er i orden.
- Det er kun et spil.
- Jeg ville ikke sige farvel.
Det gjorde jeg heller ikke.
Jeg løb næsten ud for at gemme mig, så jeg ville ikke må se hende gå igen.
- Fortæl mig, hvilken slags far... - Nej, kom, du kan ikke gøre det her.
Den ametyst er ikke noget for mig...
det var meningen at det skulle være for dem.
Vores børn er derude...
kæmper og holder os i live, og jeg er... Nå...
hvorfor er jeg bange for mig selv?
Ah, Nechuma, Nechuma.
- Det er ikke den mand, du giftede dig med. - Åh.
Hvem er den mand, jeg giftede mig med?
En uden følelser?
Jeg tror ikke, jeg kan--
JEG...
Jeg-jeg ved ikke hvordan, hvordan--
Jeg ved ikke, hvordan jeg skal fortsætte med at gøre dette.
Ingen kontrol, ikke at vide, mm.
Alle sammen spredt.
Hvordan kan jeg kalde mig selv forælder hvis jeg er... hvis jeg ikke er i stand...
Hvad fortalte du mig hvornår Genek blev født?
Nechuma, ikke nu.
- Hvad sagde du? - Jeg siger mange ting, så...
Du fortalte mig...
at børn give os modet til at se livet i øjnene.
De giver os alle ressourcerne vi skal trække på.
Jeg var så bange, og han var så lille.
Og du sagde, "Ja, de gør os mere bange,
men de gør os også stærkere."
- Sagde jeg det? - Ja, det gjorde du.
Det gjorde du.
Mm, ja.
Det kan vi ikke, Bella.
Ja, det kan du.
Jeg talte med værkføreren, hr. Meier.
Jeg er hans mest produktive arbejder.
Jeg fortalte ham, at jeg fik min arbejdsmoral fra dig.
Det tog noget overbevisende, men han vil give dig en chance.
Han gav mig papirer, du kan komme lige nu.
Tror du de ville lad os bare valse ud herfra?
Selvom du er tysk siger, at vi kan arbejde for ham,
fortæl det til vagterne.
De-de vil grine og satte kugler i hovedet på os.
Det ved du ikke. Vi har Ludwik med,
han vil holde os i sikkerhed.
Han vil forklare, jeg vil forklare.
Kæreste... det har du at gå tilbage uden os.
Hvad? Ingen.
Det er mere sikkert for dig uden at vi bremser dig.
Du vil ikke bremse mig, I er begge stærke, I er hårdtarbejdende--
Lyt til din mor, Bella.
Det vil vi ikke gøre mod dig. - Gør hvad ved mig? Du giver ikke mening.
Du har en meget bedre chance uden os.
Jeg ved du er bange, jeg forstår...
Vi er ikke bange. Vi er ikke bange, vi er trætte.
- Vi kan ikke løbe mere. - Men alt, hvad vi skal gøre, er...
Lyt til os, kære. - Please, please, please.
De har allerede taget Anna.
- Du skal i det mindste prøve. Bella...
dette er noget, vi kan gøre for dig.
Giv dig chancen for at overleve,
vinde.
Men jeg vil ikke overleve uden dig.
- Lad mig ikke være i fred, tak. Ingen.
Du er ikke alene, du er ikke alene, du har Jakob.
Men jeg vil have dig. - Du har så meget at leve for.
Vi vil have dig til at redde dig selv.
Hvorfor vil du ikke lytte?
Venligst, mor, tak. Jeg beder dig, jeg vil ikke være alene.
Jeg vil ikke være alene. Kom venligst med mig, kom med mig.
Kom venligst med mig. Venligst, Tata? Tata, kom med mig.
[råber] Raus!
Kom ud!
- Alle sammen, tag tøj på!
Pak dine kufferter, max 10 kilo!
Flyt nu!
Ja.
Nej tak! Nej, mor, far!
Edgar?
Åh, Jeg så dig ikke der.
- Er alt i orden? - Hvorfor tænkte du ikke på at nævne
som Edgar blev anklaget for at være en jøde på legepladsen?
- Hvad? Nej, han-han var ikke-- - Det var det, han fortalte mig.
Det var et spil, børnene legede et spil--
Synes du, at det at være jøde er et spil?
- jeg-- - Tyskere bliver undervist
at målrette jødiske børn fordi de repræsenterer fremtiden.
- Forsøger du at få Edgar dræbt? - Nej, frue. JEG--
Er det fordi du ikke gør det har du selv børn?
A-Er du jaloux? Forsøger du at sabotere min familie?
Måske er du Jude. Er det derfor, du udsætter min søn i fare?
- Hvorfor lod du ham græde i parken? - Måske hvis du var så opmærksom
til Edgar i stedet for mig, han behøvede ikke at græde i parken.
Jeg er ked af det. jeg er ked af det, dette er en misforståelse.
Lad mig skaffe dig noget vand eller te.
- Jeg kan lave te. - Nein, nein, nein!
Jeg er ked af det. Jeg ved ikke, hvad der er galt med mig. Tilgiv mig venligst.
Det er denne by, det er dette sted.
jeg er...
Jeg-jeg er ikke mig selv.
Hold op!
Ikke schiessen! Please.
Jeg er blevet sendt til at tage billeder for Herr Danzig.
Papir.
Hun har været sådan i noget tid nu.
Vi kunne høre skud og skrig hele natten, da Glinice var--
Jeg bad hende om ikke at lytte.
Tak.
Bella.
Det er mig.
Kuba?
Jeg er her.
Jeg elsker dig.
Gå.
- Jeg ville have taget det glas
- og skubbede det rigtigt - - Du er fuld.
Sto lat.
- Jeg skal finde dig noget andet.
Tog du til arbejdskontoret bagefter?
Nej. Jeg, øh,
Jeg besøgte Felicia.
Jeg gik ikke indenfor, det var ikke et ordentligt besøg.
- Jeg trængte bare til at se hende. - Hvad sagde jeg?
Det er... Det er ikke sikkert.
- Du kan ikke-- - Halina...
nok... tak.
Jeg er ked af det.
Du har haft en frygtelig dag. Du har ikke brug for mig--
Jeg bliver bare så bekymret og jeg vil ordne alt.
Jeg troede jeg var bange før...
men jeg har ikke kunne trække vejret
siden jeg har hørt om, hvad der er virkelig sker i lejrene.
Det er - det er bare for svært at forestille sig, at det er sandt,
hvad de gør ved os.
Det viser sig, at folk kunne have det sådan her.
Jeg vidste det ikke.
det gjorde jeg heller ikke...
indtil jeg stod i den mark.
Jeg troede, jeg vidste noget om mennesker,
men jeg vidste intet.
Hvordan blev du ikke skør?
Jeg er... Jeg er ikke sikker på, at jeg ikke har.
Det eneste jeg ved med sikkerhed
er det...
der er ingen grund til at jeg skulle være i live,
og alligevel er jeg, og det er min datter også,
Gud bevare mig.
Og det betyder, at jeg skal fortsætte.
- Bella. Hm?
Bella, du skal op, vi skal afsted.
jeg kan ikke... Jeg kan ikke gå nogen steder.
Nej. Sæt dig op.
Lyt til mig. Hører du efter?
- Ja. Vi skal prøve.
- Jakob, det kan jeg ikke. - Nej, nej, nej, nej. Jeg lavede en fejl.
Vi sagde "aldrig adskilt".
Venligst forlad mig ikke igen.
Du er min familie.
Måske når vi det ikke... men vi bliver sammen.
Vi bliver sammen, og vi prøver.
Det er dig og mig, altid.
Okay. Okay, Kuba. Lad os prøve.
Okay.
Jakob.
Komme.
Gå, gå.
Gå, gå, gå, gå.
Gå, gå. Gå.
Jeg har det godt!