... mistä sait sen, valkoinen pöytäliina,
heti kun illallinen on valmis!
Varo, kuolleet tulevat!
Surullinen, kalpea kuollut!
Myöhemmin samassa runossa, Pöytäliina,
vähän myöhemmin runo jatkuu:
Pieni tyttö on jo aikuinen:
Hän huolehtii talosta ja työskentelee...
hän pesee ja kokkaa,
tekee kaiken kuten silloin tehtiin.
Hän ajattelee kaikkea, mutta ei pöydän siivoamisesta.
Hän antaa kuolleiden, hyvät, köyhät kuolleet tulevat.
Tämä tarkoittaa, että kuolleet Pascolin runossa
eivät ole koskaan pelottavia, vainoavat läsnäolot,
todellakin he ovat ainoita läsnäoloa kenen kanssa
runoilijalla voi olla suhde, itke ja lohduta.
He ovat hänen oma perheensä: Hänen isänsä, hänen äitinsä...
lapsuuden onnellisuus.
Kaikki tämä on erittäin idealisoitua.
Kuolleet puhuvat hänelle:
Elämässäni on ääni...
Juuri siksi näiden tunteiden hyvyys
ja kultti ja kiintymys perheeseen,
väistämätön velvollisuudentunto...
Pascolista tuli runoilija huippuluokkaa koulukirjoissa.
Mitä ei kuitenkaan koskaan ole huolestunut tarpeeksi
Painu vittuun!
Äärimmäisyyttä korostaen...
Neiti! Neiti, katso minua!
Mitä tapahtuu?
Älä liiku. Mitä tapahtuu?
Sanoin, että älä liiku!
Älä nojaa ulos, älä nojaa ulos!
Jätä minut rauhaan!
neiti? Neiti, katso minua!
Katso minua!
Katso minua.
Tulet tuntemaan täysin eri tunnissa.
Rauhoitu!
Ole hyvä, neiti, rauhoitu.
Katsos, olen katolinen pappi. Ole hyvä ja katso minua!
Katso minua, neiti!
Neiti, Kristus sanoi elämämme ei ole meidän, se on Jumalan.
Et voi lyhentää sitä.
Ole hyvä ja kaipaa, katso minua.
Elämämme ei ole meidän, se on Jumalan, se on hän, joka päättää.
Ajattele muita ihmisiä!
Ajattele ihmisiä, jotka kärsivät enemmän kuin sinä,
kuolevat, sairaat!
Ole hyvä ja katso minua!
Katsokaa minua, neiti.
Ajatella...
Katso minua neiti, Olen katolinen pappi.
Okei, ehkä et ole katolilainen,
mutta olisit varmasti kristitty,
uskoisit johonkin.
Ajattele, ajattele veljeäsi, isäsi ja äitisi.
Neiti, tiedän, että tämä on surullista aikaa sinulle,
vaikea hetki.
Ehkä ajattelet täydellisesti eri tavalla tunnissa.
Anita, älä tee sitä.
Mitä olemme tehneet sinulle?
Lopeta, hän hyppää.
Älä nojaa ulos, jumalan tähden.
Auta minua!
Päästä minut läpi, päästä minut läpi.
- Täällä. - Ota hänet.
Varovainen.
Vie hänet rehtorin toimistoon.
- Ei! - Rehtorin toimistoon!
Anna hänen olla hetken, hän tuntuu pahalta.
Mennään, tule!
Tule, liiku.
Isä, varo, ettet päästä vettä
pudota pihalle.
Voi, en tajunnut.
- Menemmekö? - Mennään.
Giulia, älä unohda kukkia.
Kyllä, äiti.
Saanko?
EVERSTI MARIO DOZZA TERRORISMIN UHRI
Dokumentti?
Onko metalliesineitä?
- Kiitos. - Ei ongelmaa.
Lähestymme päätöstä toimivaltaisista tuomareista.
He perustavat syylliset tuomionsa
yksinomaan ilmoituksissa katuvista,
niin sanotut superheinät!
Heillä on suuri kiinnostus tehdä
vakavimpia syytöksiä
valtavat palkinnot huomioon ottaen,
tarkoittaa suuria vähennyksiä heille annetussa lauseessa
vuoden 1979 lakien mukaan ja L.304, 1982.
Herra presidentti, Arvoisat tuomarit,
tärkeiden kriteerien joukossa sisältyy moniin lauseisiin
on niin sanottu "moraalinen osallisuus",
jonka jäsen an aseellinen kumouksellinen järjestö
täytyy vastata vain siitä syystä
olen osallistunut tähän järjestöön... - Voinko auttaa sinua?
Voisitko viedä tämän Pulcinille?
No, se ei ole sallittua.
Voi kiitos.
Selvä, kysyn kapteenilta.
- Kiitos. - Anna se minulle.
Syytetty Ennio Giorgetti
täytyy vastata 2 murhaan,
- Hei, Giulia. - Hyvää huomenta rouva.
Vaikka hän ei ole tehnyt minkä tahansa näistä rikoksista,
ja vaikka siitä ei ole todisteita
hän osallistui suorittaa noita rikoksia,
merkitys niiden valmistelussa, luominen tai johtopäätös.
Tässä tapauksessa ei ole todisteita
syytetyn osallistumisesta
edellä mainituissa tapahtumissa,
ja siksi todisteita ei ole hänen tietoisesta vapaaehtoisuudestaan
panos rikollisiin tapahtumiin
Osuus, joka - joka tapauksessa - olisi pitänyt
siihen liittyy suora motiivi rikollisten tapahtumien kanssa.
Nyt yhteenvetona, arvoisa puhemies ja arvoisat tuomarit...
"erillisten" osuus
tuon tuntemattoman maailman jälleenrakennus,
kumouksellinen maailma.
Niin kutsuttu "lokerointi".
erilaisia ​​salaisia ​​rakenteita muodostaa verhon,
loukkaamaton muuri, joka estää tiedon
kauheimmista salaisuuksista organisaatiosta.
Mutta Tartagliaa ja Gattia seuraten,
muut ovat tehneet yhteistyötä
tämän laitteen purkamisessa
ja sen tuhoaminen "geometrinen voima",
kuten Piantanida sitä rakastaa kutsua.
Ne, jotka ovat veressä kaupunkimme kaduilla
ja jätti meihin kaikkiin lähtemättömät merkit.
Herra presidentti,
tuomioistuimen herrat,
on miehiä, jotka piilottavat oman syyllisyytensä,
muut, jotka korjaavat.
On kirjoittamattomia lakeja
jossa salaliitto hiljaisuus ei ole rikos.
Mutta selviytymisen sääntö rikollisjärjestöistä...
jos joku repii verhon, ne rikkovat siteet
joka yhdisti heidät kumoukselliselle organisaatiolle
ja tästä syystä, herrat, niitä kutsutaan "ilkeiksi".
Katso.
- Missä? - Vaikeissa tapauksissa häkissä.
Kuinka monta kertaa tässä oikeussalissa...
...raportteja kärsimyksestä ja vahingosta...
Etkö näe kuinka he liikkuvat?
Ai niin, nyt näen ne.
- Paperien kanssa. - Joo.
Helvetti, ne ovat todella vaikeita tapauksia!
Älä anna heidän kuulla sinua.
Älä katso.
- Miksi ei? - Koska...
Minä en tiedä. Näytät liian avoimesti,
he huomaavat. Mikä sinun nimesi on?
Andrea.
Nimeni on Giulia.
...yhteistyöstä.
He antoivat ratkaisevia todisteita
jälleenrakentamista varten historiallisista tapahtumista.
Mene heti häkkiin.
Avaa ovi, nopeasti!
Anna heidän lopettaa! Anna heidän lopettaa!
Joten pidätkö siitä?
Kyllä se on ihanaa,
se on valtava.
Onko se sinun?
Kyllä, häiden jälkeen.
Se on häälahja, Olen kihloissa Giacomo Pulcinin kanssa.
Ai niin! GP
Haluatko soutaa?
Ei ei.
Mille sinä naurat?
Lopeta!
Rivi, rivi rivi!
Andrea ei palannut lounaalle.
Olen vähän huolissani, miksei hän soittanut?
- He eivät ajattele, rakas. - Mitä he ajattelevat?
Hyvästi, tohtori.
Hyvästi, kiitos.
Vastaus.
Noniin, se on täysin normaalia.
Hei.
- Hyvää iltapäivää, tohtori. - Istu alas.
Mitä työntöjä on liittyy siihen?
On kevät, Andrea on 18, siellä on tyttöjä...
Minun täytyy nyt mennä.
Pyydän anteeksi, sir, me teemme korjata se lopussa.
Lääkäri,
kun tulin sisään, väistämättä kuuli puhelusi.
Näetkö, minä näin poikasi tänä aamuna oikeudessa,
ja myös muina aikoina.
Tunnistin hänet siitä syystä se kuva siellä pöydällä.
Oikeudessa?
Kyllä, Pulcinin oikeudenkäynnissä.
Mitä hän teki siellä?
Ah, enpä tiedä.
Hän oli Giulia Dozzan seurassa,
he lähtivät yhdessä.
Sanoinko jotain väärää?
Ei, ei, ole vapaa.
Näet... minä
Minä en tiedä,
kun aloin puhua...
Pue vaatteet heti päälle!
Lopettaa!
Tule, jatka, Anna pusu.
Anna pusu,
mitä se sinulle maksaa?
Mene pois, mene pois!
Tule tänne.
Tule.
Odota.
Odota, Giulia.
- Hei, Pietro. - Hei.
Minun täytyy etsiä... näitä.
Andrea, onko sinulla hetki aikaa?
Andrea...
Andrea, hulluus on a kauhea asia, se ei ole vitsi.
Giulia...
En tiedä mikä sinun suhde on häneen,
En halua tietää, vaikka toivonkin...
Mene asiaan, isä.
Tunnen Giulian hyvin, hän on täysin vihainen.
Andrea, kuule
et huomaa todella hulluja ihmisiä, ne ovat todella vaarallisia.
Ne tarttuvat sinuun.
Tiedän, mikä on välttämätöntä lopettaa ne repivät sinut palasiksi.
Mitä? Hän on kunnossa.
Tiedän.
Joten miksi olet? puhutko minulle näin?
- Pysy rauhallisena! - Pysy rauhallisena!
Tulit kotiin kymmeneltä illalla
varoittamatta tai soittamatta meille.
Tämä on ensimmäinen kerta, kun teit niin.
Se on myös ensimmäinen kerta Olen rakastunut.
Hyvä on.
Rakkauden edessä...
Tee mitä tahdot, maksat hinnan.
Mutta muista, kun Giacomo Pulcini on poissa...
- Milloin hän on ulkona? - Kyllä, niin minä sanoin.
Miten hän pääsee ulos? Eikö hän ole murhaaja?
Mutta hän on katuva,
hän joutuu katuvien lain alle.
Andrea odota.
Ota vähän rahaa. Lopettaa!
Venytä sitä hyvin. Muuten...
Tyynyt...
Menen.
Joo?
Olen pahoillani, sain väärän kerroksen.
Giulia, olen jo kastellut ne.
Joten mennäänkö?
jään hetkeksi...
koska haluan aloittaa tottua asuntoon.
Sinulla on koko elämäsi sitä varten.
Aivan, mutta Giacomo neuvoi minua voimakkaasti
kiinnittää huomiota meluun
aina, jotta voisin eristää
tarvittaessa makuuhuoneeseen.
Hän haluaa täydellisen hiljaisuuden,
ja jos hän pian poistuu vankilasta...
Mitä ikinä haluatkaan.
Sinun ei tarvitse huolehtia minusta, Otan taksin.
Kyllä, okei.
- Hyvästi. - Hei hei.
- Sulje se. - Joo.
Miten menee?
Giulia, meidän on puhuttava, se on tärkeää.
Jatka.
Olen rakastunut.
Kanssasi! Olen rakastunut sinuun!
Joku on siellä, kuuntele!
Unohdin soittaa. Keitätkö minulle kahvin?
Joo.
Puhelin on tuolla.
Olen menossa...
Giulia, mitä tapahtui?
Ei ole edes yhtä jäljellä.
Kuka antoi ne sinulle?
Haluatko vielä kahvia?
Ei, ei... mennään.
Andrea?
Olen täällä.
Pelkäsin, että olisit lähtenyt.
Kuinka voisin? Lukitsit minut sisään.
Ai niin, se on oikein.
Se narttu onnistui saada minut vihaiseksi.
Näitkö?
- Mitä sinä teit? - Hän ei halunnut mennä pois.
Miten pääsit hänestä eroon?
Sain hänet jättämään minut kirkon ulkopuolella.
Ota se.
Tiedät, että kun olin siellä...
hän heitti minua kengällä. Hän melkein löi minua.
Roikkuin kehyksessä.
Olitko peloissasi,
kun pudotin lautaset?
Pelastit minut.
Tiedätkö, minä todella nautin sen tekemisestä.
ÄLÄ OTA YHTEYTTÄ. MEIDÄN EI SAA NÄHETÄÄ ENÄÄ. EN VOI HULTUA.
En tiennyt mitä sellaisen sormuksen kuin haluat,
joten toin erilaisia ​​malleja.
Normaalit on olemassa,
platinaa...
ja muut,
nämä satiinimaiset, näetkö?
Mitä sinulla on mielessäsi?
Kissalla on yskä.
Giulia, älä vitsaile.
Ei, se on totta.
Onko joku muu?
Toinen kissa? Ei! Se on edelleen sama.
Oikein...
Ei, kuule, mikään ei ole muuttunut.
Sinulla ei ole syytä huoleen.
Giulia, haluan a normaalia elämää, todella normaalia.
- En halua mitään muuta, okei? - Normaalia.
Enemmistössä oleminen.
Giulia, olen ymmärtänyt yhden asian.
tärkeä asia:
Olen tajunnut olevani keskinkertainen.
Ei.
Olen keskinkertainen ja ylpeä siitä.
Ylpeys keskinkertaisuudesta, siinä se löytö.
Olla kuten kaikki muutkin.
Kyllä...
Olen kirjoittanut runon.
Voi, luetko sen minulle?
Lasten riimi...
Älä viitsi...
Sunnuntailounas Tyrrhenanmerellä.
Konfirmaatiot, ehtoolliset,
jokaisella on omat mielipiteensä.
Jokaisella on omat hyvät ja huonot puolensa.
Makuuhuoneita neljälle,
koko yhdistyneelle perheelle.
Ei ole enää lautasia.
Giulian lahja,
ei marxilainen eikä dekadentti,
ei minimi eikä maksimi,
ehdoton normaali.
Rakkauden unettomia öitä.
Lapset isovanhempien nimillä.
Kumartaa kuolleille,
tunnistaa syyllisyyden,
oma henkilökohtainen syyni.
Maksan takaisin joka pennin.
Haluan saapua syvyyksiin
kauniista ja maailman ruma.
Todella ihana.
Elämää, olemassaoloa, toiveita.
Teurastus riittää,
halaa ohikulkijoita, puolustaa raskaana olevaa.
Pyörät pinnoilla, usko kyselyihin,
siinä mitä ihmiset sanovat, niissä, jotka eivät laske.
Todella ihana, jatka.
Merellä ei ole enää tonnikalaa.
Siunattuja ovat veljenpojat,
sedät, minit ja serkut,
anoppien ja lastenlapset.
Nuku iltapäivällä...
Ei niin vaikeaa, satutat minua.
Voi, olen pahoillani.
...ja heidän erityisellä kokemuksellaan
juuri tästä syystä,
katsomassa elävää konkreettista miestä
sillä Feuerbach ei voi koskaan merkitä...
Giulia!
...sulkeutumalla sisään yksilöllisyyden eristäytyminen.
Koska yhdelläkään miehellä ei ole sisällä
itse ihmiskunnan ydin.
Giulia!
Todellakin ihmisen olemus voi olla
löydetty ja toteutunut vain lajissa.
Se toteutuu vuonna koko ihmiskunta,
merkitys yhteisössä miehestä miehen kanssa.
Itse asiassa tämä oli mysteeri,
pääsolmu purettava,
sekä uskonnossa että filosofiassa...
Raimondi, mitä sinä teet?
Olen tulossa sisään.
Yleensä mennään ovesta...
Yleensä.
Portti oli kiinni,
En halunnut olla yksin.
Onko olosi kunnossa?
Hyvin...
Jatketaan, lapset.
Haluan tässä vaiheessa korostaa, että tämä oli
itse asiassa mysteeri, pääsolmu purettavaksi
niin uskonnossa kuin Hegeliläinen filosofia.
Se on aika turha kissa!
Olet hullu, miksi teit sen?
Olisit voinut tappaa itsesi.
Olet aivan hullu.
Katso, olet aivan märkä.
Tule sisään, riisuudu.
Peitä itsesi, tulet kylmäksi.
Olet edelleen hikessä, peitä itsesi.
Anteeksi, et käännä?
Mitä?
Tunti kului ja arkkisi on tyhjä.
Kuinka paljon aikaa on jäljellä?
Miten menee?
Raimondi, lopeta '68 asenne.
Tule, tämä paikka on työtä varten.
Giulia, sinun pitäisi pukeudu, on myöhä.
Mennään, Giulia.
Ottavio, Ottavio laittoi sen terassille,
tuolla.
Ottavio, laita se paikkaan, jossa ei ole aurinkoa.
Hyvin on. Ei sillä ole väliä,
tule mukaani, kiitos.
Hei?
Tämä on Olga Pulcini.
- Hyvää päivää. - Onko lääkäri paikalla?
- Joo. - Voisitko saada hänet, kiitos? Kiitos.
Hetkinen.
- Lääkäri? - Hyvää iltapäivää, rouva.
Hyvää iltapäivää, tohtori.
Minuutti sitten löysin poikasi
poikani Giacomon parivuoteella.
Hän on rento ja huoleton.
- Ah... - Eh!
Tiesitkö siis?
Tiesin.
Tohtori, oletko tyytyväinen
poikasi suhde Giuliaan?
Ei, ei, tohtori.
Ainakin myönnä se, mutta anteeksi,
et edes ajatellut, että sinun pitäisi...
Olen todella huolissani, peloissani.
Koska poikani...
Poikani täytyy päästä ulos, tohtori.
Poikani...
Poikani täytyy päästä ulos vankilasta, lääkäri.
Miten Giulia voi?
Giulia voi hyvin, hän on rakastunut.
Kyllä, hän on rakastunut eikä ymmärrä
hänellä on poikani kohtalo käsissään.
Ei, hän ei ole ilkeä,
hän on vastuuton.
On turhaa puhua hänelle,
mutta hän meni kuulla tänä aamuna
ja nauroi, hän nauroi yksin.
Hän oli pukeutunut ja meikattu
kuin hän olisi menossa tanssimaan.
Odota.
Olen nähnyt jotain...
Mitä?
Mikä tämä on?
Siellä on lanka.
Hän on laittanut lankoja kaikkialle.
Rouva Pulcini on tullut hulluksi!
Katso.
No, mitä tehdään?
Lähdetäänkö?
Odota!
Nauraa.
Miksi naurat?
Mitä ajattelet, haaveiletko?
Olenko minäkin mukana?
Älä naura.
Älä naura!
Ole varovainen, Voisin katkaista sen.
Ei kestä kauan, se on helppoa.
Joo?
Andrea.
- Andrea? - Ai?
Andrea, mistä unelmoit?
- Näitkö unta? - Mistä sinä puhut
Mitä sinä unelmoit? Kerro minulle.
Katso minua, herää.
Katso minua, mitä unelmoit?
Olinko minäkin mukana?
Nauroit koko ajan.
- Minä? - Kyllä, sinä nauroit!
Mutta älä nyt naura,
älä naura.
Kerro minulle, mitä unelmoit.
Olinko minä siinä?
Joo.
- Hei, hidasta! - Ja miten se päättyi?
Kuka siinä oli?
Sinä herätit minut, mutta jos menen takaisin nukkumaan nyt,
Minä muistan.
- Ei, älä nuku. - Ei ei.
Jos rakastat minua, älä nukahda.
- Ole kanssani. - Joo.
- Autatko minua nukahtamaan? - Joo.
Joo?
Ei!
Olet iljettävä!
Ei. Pysähdy, lopeta.
Lopettaa.
Nyt saat minut nukahtamaan.
Ole kiltti.
Älä pelkää, En tee mitään.
Jos et saa minua kaatumaan nuku nyt, tapan sinut.
Mitä sinulla on nyt kerrottavaa minulle?
Haluan hyvän tarinan.
Ei, kuka tahansa tekee.
Hyvin...
3. huhtikuuta 1917
Lenin saapui Pietariin Sveitsistä.
Siellä oli odottamaton määrä porukkaa
hänelle asemalla soihdun valossa.
Kyllä, aivan oikein, taskulamppu.
Mutta hän oli hieman väsynyt, koska
hän seisoi koko matkan...
Ja ehkä hänellä on pää kylmä...
...kasakkahattunsa kanssa.
Kyllä se on totta.
Kuuntele, oletko koskaan nähnyt valokuvaa
Leninin kasakkahattu?
Hän ei käyttänyt kasakkahattua.
Kyllä, ehkä siksi, että hänellä on pieni ongelma...
Älä unohda Sveitsiä on kellojen koti.
Siihen aikaan...
ei ollut kilpailua...
Japanista.
Giulia.
En löydä avainta.
Paljonko kello on?
Kello on 8.20,
Minun täytyy mennä kouluun.
Mitä? Oletko menossa kouluun?
Joo.
- Ei, tule, jää tänne. - En voi
Tule takaisin sänkyyn.
Olet jo kyllästynyt minuun.
Giulia, ole kiltti minne laitoit avaimet?
Etsi se itse! Etkö voisi odottaa, kunnes herään?
Yritin, mutta en löytänyt.
Pysy täällä ja mene sisään toiseksi tunniksi.
- Ei. - Joo.
Ei.
Ja minä en päästä sinua ulos.
Miksi?
Koska olen syntynyt tällaiseksi. Olen hullu.
Olet todellinen paska!
Andrea! Andrea, anteeksi...
Oletko siis tulossa oikeuteen?
Käyn suihkussa ja tulen.
Joo?
Tohtori, tässä neiti Dozza.
Voitko toistaa tuon?
Neiti Dozza.
Kuinka hän voi? Mitä hänellä on päällään?
Hän seisoo edessäni.
Selvä, päästä hänet sisään, mutta hetken kuluttua.
Kerro vaimolleni, että tulen myöhässä.
- Hyvää huomenta. - Hyvää huomenta.
- Miten menee? - Hieno.
Olen tyytyväinen.
Näytät aina kauniilta.
Rentoudu nyt.
Tee olosi mukavaksi.
- Ole kiltti... - Kiitos.
Makaa, jos haluat.
Ole kiltti!
Odota...
Tässä...
Sama laventelin tuoksu.
Melkein vuosi on kulunut.
En koskaan kyllästy toistamaan sitä
tämän hoidon ensimmäinen ehto
tulosten antaminen on...
tunnista tarkat motiivisi.
Maailma on mitä se on, ja olemme mitä olemme.
Psykoanalyysi ei tietenkään tee tavoitteena on muuttaa maailmaa,
vaan pikemminkin auttaa sinua sopeutumaan siihen parhaalla mahdollisella tavalla.
Joten kuvittele tämä huone tyhjäksi,
kuin dekompressiokammio.
Olen periaatteessa onnellinen siitä olet palannut,
ei turhista syistä ammatillinen tyytyväisyys,
mutta koska olet ilmeisesti päätti...
vahvistaa uudelleen tuo sääntö, tuo sopimus,
ilman jota ei parannus on mahdollista.
Ei.
Noooo!
Et ole menossa ulos.
Kuule, olen tosissani, tiedäthän! En ole muuttamassa täältä.
- Koko illan? - Koko yön.
Minulla on aikaa.
Katso, jos haluat lyömään minua, olen valmis.
Jatka, naura.
Sanotko sen minulle?
Sinä luulet, etten ole minkään arvoinen.
Olen idiootti, eikö?
Koska en ymmärtänyt mitään
Giuliasta, koska hän voi hyvin,
ja kaikki mitä hän tarvitsi parantuakseen oli rakastua.
Hienoa, mutta kun jätät hänet?!! En jätä häntä.
Sinun täytyy miettiä sitä, et ole lapsi!
Psykoanalyytikon ensimmäinen tehtävä on
ei mennä nukkumaan potilaiden kanssa.
En ymmärrä.
Koska jos minun pitäisi mennä nukkumaan kaikkien potilaiden kanssa
joka kysyi minulta, olin jo olla hullujen talossa,
koska naiset lähettävät sinut hullujen taloon, ymmärrä!
Mutta en ole psykoanalyytikko.
En koskaan olisi psykiatri kuin sinä!
Oikein.
No mene sitten, kuka estää sinua?
Andrea, hyvä... hyvä.
Andrea muistaa sen Saatan olla keskinkertainen
eikä varmaan tule mitään jäädä kuolemani jälkeen,
mutta olen rehellinen ja tämän pitäisi tulla tunnistetuksi, ymmärrätkö?
En ole koskaan hyötynyt potilaistani,
vaikka olisin voinut helposti tehnyt niin rankaisematta.
Pois nyt, mene. Mennä.
Mene, ulos, ulos.
Mennä.
Hei.
Mikä hätänä?
- Ei mitään. - Hei mikä vikana?
Oletko jo kyllästynyt minuun?
Ei.
Ei se mitään, vain se, mitä minulla oli
pieni riita isäni kanssa.
Vähän?
Mitä hän sanoi?
Hän on vihainen, että olemme nähdä toisiaan.
Puhuiko hän minusta?
Kyllä, kerran.
Hän on vakuuttunut, että olet hullu.
Siksi hän on niin vihainen.
Ja mitä sinä ajattelet?
Kerro minulle mitä ajattelet!
Kiusoitko hänet?
Vastaus.
Näytit niin varmalta itsestäsi.
Kiusoitko hänet?
Miksi kysyt?
Jos teit sen...
Kiusoitko hänet?
Olen pahoillani.
Kyllä kyllä ​​kyllä, tee se uudestaan, uudestaan, kyllä.
- No, rikoitko hänet vai et? - Beh?
Totta, ketä viitsii muutenkaan.
Olet iljettävä.
Ei, en huijannut häntä.
Menin vain tapaamaan häntä.
- Mennään. - Missä?
Mennään. Minä en tiedä.
Hyvä on.
Toinen näistä.
Kiitos.
Kuuntele näitä...
Kirjoitin sosialisteille mutta he eivät ole vastanneet.
Kirjoitin CP:lle ja he sulki oven naamaani.
Kirjoitin arkkipiispalle ja hän tuli sanoen:
"Halusit minut? Tässä minä olen".
Se tarkoittaa, että olematta poleeminen,
Tapasin kirkossa ihmisiä, jotka todistavat
he elävät kristillisissä arvoissa
ilman kuvioita päälläsi tai haluaa käyttää sinua.
Joten ehkä sinusta tuntuu...
että heidän kasvojensa takana joku tarkkailee sinua,
se "joku", jossa sinä olet
uskoi kun olit lapsi.
Ja tänään minä...
...purjelentokoneen lentäjä...
...yhteiskunnassa, jossa kaikki on väkivaltaista.
Pitäisitkö kiinni tämä minulle kiitos?
Luovutetaanko jo?
Vielä on 3 tuntia jäljellä, käytä se.
- Olen lopettanut. - En epäile sitä, mutta se on finaali.
Lue se uudelleen, luota minuun.
- Olen pahoillani, minulla ei ole aikaa. - Eikö sinulla ole aikaa?
Mitä kuuluu, ministerineuvosto?
Ludovica Colombo: Rikokset yhdistettynä,
25 vuoden vankeusrangaistus, 8 kuukautta pidätyksestä.
Maurizio Leto: 3CP artiklan perusteella,
3 vuoden vankeusrangaistus, sakko 500 000 liiraa plus oikeudenkäyntikulut.
Agostino Banzi:
13 vuoden vankeusrangaistus,
Roberta Fabbri: Rikokset yhdistettynä,
21 vuoden tuomio,
Pulcini Giacomo: Rikokset yhdistettynä,
lain 29/582 3 §:n mukaisesti,
8 vuotta 7 kuukautta vankeutta,
600 000 liiran sakkoa sekä oikeudenkäyntikulut.
Angeli Daniela:
6 vuoden vankeusrangaistus, sakko 500 000.
Campoli Alessandro: Rikokset yhdistettynä,
23 vuoden tuomio,
Mitä tulee syytetty Pulcini Giacomo,
perustui lain 495 2 §:ään 12. toukokuuta '82
tuomioistuin myöntää väliaikaisesti vapaus alkaa tänään.
- Se on tehty. - Kiitos.
- Toivottaen. Onnittelut. - Kiitos.
Kiitos. Hei.
- Onnittelut. - Kiitos.
Hei.
- Toivottavasti olet erittäin onnellinen. - Kiitos, ihana nähdä sinut.
Giacomo, sormuksesi...
- Giacomo, hei. Onnittelut. - Kiitos.
Onnea.
Giacomo,
Giulia ei ole tulossa.
Andrea.
Andrea!
Tule, on sinun vuorosi, tule.
Andrea.
Olet eksynyt käytäville...
Rakas kollegani, voimmeko vihdoin aloittaa kokeen?
Lue ja kommentoi
esittely Cacciaguidan profetia.
Satunnaisuus, joka on sinun ulkopuolellasi
aihe muistikirjat ei laajene
on kuvattu ikuisessa läsnäolossa.
Tarvetta ei siis tunneta
jos se ei ole kuin kasvot heijastuu peilistä,
tai vene, joka laskeutuu virtaamaan.
Tuo on tarpeeksi. Analysoi näitä kahta tercettiä.
Satunnaisuus olisi satunnaisten tapahtumien kulkua
jotka ovat materiaalille tyypillisiä, maanpäällinen maailma.
Tämä sattuma on täysin näkyvä,
kuvattu Jumalan mielessä.
Tarkemmin sanottuna Aveterum. Kuka tupakoi?
Tästä jumalallisesta läsnäolosta huolimatta,
satunnaisten tapahtumien kulkua
ei ota välttämättömyyden ominaisuudet...
Aivan kuin vene
laskeva joen voimakas virrat eivät johda...
oman liikkeen välttämättömyydestä
katsojan katseesta kuka sitä harkitsee.
Hieno. Mihin teoriaan Dante kuuluu viitataan näissä jakeissa?
Vapaan tahdon teoriaan.
Annat loogista, järjettömiä vastauksia,
mutta sävy - todellakin monotoninen, joka on vähän tylsää -
jolla vastaat hämmentää minua hieman.
Ihan kuin Dante olisi kiinnostunut olet vähän tai et ollenkaan.
Riittää että läpäisee kokeen.
Vaikuttaa siltä, ​​että olet vakavissaan kuuluu myös ideologisesti,
joillekin nuorille esimerkiksi,
Comunione e Liberazione. Onko näin?
Ei, en ole Comunione e Liberazionessa.
- Oletko loukkaantunut? - Ei lainkaan.
- En tiedä... Oletko pasifisti? - Ei.
Ekologi?
- Ei. - Pelkäätkö pommia?
- Ei erityisesti. - Marxilainen sitten?
Ei, olen pahoillani.
Ei sillä ole väliä, voit myös selviytyä
olematta marxilainen.
Joten, rouva Barante, siirrytäänkö tähän
kysymyksiä kreikasta?
Hyvä on.
Luetaanko kohta Antigonesta?
Joo.
Avataan se sivulta 344
ja luemme ensimmäiset 4 säkettä
alkaen jakeesta 1,339.
Sanoisin, että mittarit ovat kunnossa.
Kuunnellaan nyt käännöstä.
Oi, vie tämä typerys pois.
Minä, joka tapoin sinut, poikani,
enkä halunnut.
Ja minä myös tapoin sinut
jotka ovat täällä edessäni, naiseni.
Toinen kysymys:
Sinun mielestäsi mikä asema ottaa
muodossa tässä dramaattisessa kontrastissa
Antigonen ja Kreonin välillä?
Pohjimmiltaan he taistelevat kaikilla niiden eroilla.
Asemat ovat...
se, joka on ihmislakien puolustaja
vapautettu kirjoittamattomista laeista jumaluuksista: Antigone.
Toinen kunnioittaa jumalien lakeja
ja isät sen sijaan ja tekee siitä perustan
omasta olemassaolostaan ja sosiaalinen elämä: Kreon.