- Samantha-san!
- Cauţi bronzat si odihnit.
Hawaii este de acord cu tine.
- A fost distractiv! Să mergem cu toții împreună data viitoare!
- Da!
- Am a doua mea cererea dohan a noptii.
Va fi o săptămână încărcată.
- Du-te şi ia-le.
- Nu va dura. Nu la pretul asta.
O să-l iau.
- Unde mergem?
- Vino.
- Uau.
La dracu.
- El este aici.
Tu. Intra.
- Scuzați-mă.
Domnul Adelstein este aici.
- Mulțumesc pentru acceptarea invitației mele.
Tu știi cine sunt?
- Tu ești Hitoshi Ishida.
Mâna dreaptă a lui Koichi Tanaka
și șef de facto al familia criminală Chihara-kai.
- Te rog aseaza-te.
- Scuză-mă.
Scuzați-mă.
- Vă rog.
- Vorbesc japoneza.
- Ești oaspetele meu.
Lasă-mă să-ți arăt respectul meu.
Așa mi se spune esti prieten cu politia.
- Care ți-a spus că?
- Ca si tine, ne protejăm sursele.
Sunt prietenos și cu poliția.
În fiecare săptămână, vin în biroul meu.
Le servesc ceai. Bem împreună.
Dar în ultima vreme, nu o vor atinge.
Ei spun că au auzit
Mituiesc un polițist.
„Dacă acceptăm ceva de la tine,
va arata ca suntem pe cei pe care îi mituiți.”
Între timp, oamenii mei văd polițiștii refuzându-mi ceaiul
și cred că înseamnă Sunt informator pentru poliție.
- De ce ar crede asta?
- Cineva a început un zvon asta, unul, îi pune pe gânduri pe polițiști
Mituiesc polițiști și, doi,
îi pune pe bărbați să gândească Sunt informator pentru polițiști.
Nici nu este adevărat,
ci perceptia
este de netăgăduit.
- Și dacă această percepție nu se schimba?
- Atunci într-o zi în curând,
oamenii mei mă vor face
sapa propriul meu mormant
și împușcă-mă... bum.
in cap.
- Ei bine, asta e-- e un punct greu.
- Îmi spune unul dintre oamenii mei
prietenii tăi din forță sunt foarte conectate.
Dacă ai putea să-i convingi
pentru a găsi sursa despre acest zvon...
Ai fi avut recunoștința mea nemuritoare.
- Ce i-ai spus șefului tău Despre mine?
- Te-am văzut la știri,
după revoltă, vorbind cu polițiștii.
Îi spun că te cunosc.
- Ei bine, multumesc mult. - Cu plăcere.
- Omule, sunt jurnalist,
deci nu pot fi văzut cu adevărat făcând favoruri pentru yakuza.
- Ishida primește informații, primești o nouă sursă.
Ar fi bine pentru toată lumea.
- Serios?
Ce?
- Ești în Backstreet?
- Backstreet este cea mai bună trupă din lume.
- Oh omule.
- Bine, dacă vrei acest gen de muzica,
ar trebui să verificați „NSYNC.
- „NSYNC? - Da.
- „NSYNC este imitatori. Backstreet este original.
- Aceasta este capodopera.
- Este o capodopera?
- „NSYNC nu va avea niciodată curajul de a face
un cântec despre un bărbat și o femeie care face asta.
- Facand ce?
- Acea. Facand aia.
- Facand ce?
Ştii?
- Oh, nu, nu este despre ce este vorba melodia asta.
- Este în cuvinte. - Nu, nu este.
Nu despre asta este vorba.
- Taci, băiete gaijin. - Nu e vorba de asta.
- Nu știi nimic.
- Nu trebuie să-ți mulțumesc niciodată pentru cina noaptea trecută.
- Plăcerea este de partea mea. - Lasă-mă să te plătesc înapoi.
Vrei să înveți aikido adevărat?
Vino la dojo-ul nostru de acasă,
învață ceva de școală veche aikijutsu.
- Sigur de ce nu? Katagiri-san!
Și următorul lucru pe care îl știu, începe să-mi spună
asta chiar acum el are problema asta
pentru că polițiștii nu se vor atinge ceaiul pe care le oferă
pentru că el crede că cineva răspândește un zvon
încercând să-l facă să arate ca un informator al poliției.
Și a spus asta
dacă nu o face fă ceva în privința asta,
că va fi ucis.
- El are dreptate. - Și dacă este ucis?
- Dacă Ishida moare, Tozawa se va muta înăuntru.
El este deja am testat apele.
- Ca la bar în Kabukicho, nu?
- Printre alte lucruri.
- Ca?
- Ți-am dat dosarul. Vre-un progres?
- Lucrez la asta. Astăzi, voi lucra la asta.
- Munciți mai mult.
Voi căuta cine se răspândește acest zvon despre Ishida,
- dar nu scrie... - Orice despre asta.
- Nu trebuie să-mi spui de fiecare dată.
Vai.
- Jake, ce sa întâmplat?
- Am crezut că ești mort. - Oh.
- Eram foarte îngrijoraţi. - Oh, multumesc.
Iti apreciez grija. Sunt bine.
Hei, băieți, știți cântecul acela de Backstreet Boys,
"O vreau asa"?
asa e... asta e, stii?
- Duh. Desigur.
- Toata lumea stie asta.
Deci ce s-a întâmplat? - Iți voi spune mai târziu.
- Da, o să aduc câteva acasă.
Iţi promit. Eu voi.
Bine... închid. Pa.
Ce?
- Deci știu că ar trebui să fiu
despre incendierea lui Shinjuku,
dar acel tip care s-a stabilit în flăcări în Kabukicho
și tipul care a fost înjunghiat în suburbii,
amândoi erau datori către aceeași societate de împrumut.
- Tokyo este plin de oameni dator.
Ajunge cu asta. - Mai este.
Tipul înjunghiat,
vorbea cu un avocat despre ridicarea unui caz
împotriva acelei companii de împrumut chiar înainte de a fi ucis.
- Nu a fost ucis? de o yakuza aleatorie?
- Ei bine, am o sursă asta spune
s-ar putea să nu fi fost atât de întâmplător.
Tipul înjunghiat sapă în jur,
punand multe intrebari,
și asta este ceva din ceea ce a dezgropat.
Este ceva merită urmărit aici, nu?
M-am dus și am vorbit cu văduva a tipului ars...
- Jake, au nume.
- Doamna Satomura.
Și mi-a dat mesaje
pe care le-au lăsat pe aparatul lor spunându-i soțului
să meargă să se sinucidă.
Ca, nu erau subtili.
- A fost o poveste rulează acum câteva săptămâni.
O sinucidere în Machiya.
Aici - se spune,
„Victima datora banii
„un consumator societate de credit credit.
Au făcut amenințări”.
- Wow. - Ce?
- Memoria ta este ciudat de bun.
- Mănâncă mai mult pește. Bun pentru asta.
- Huh. - Asculta.
„Potrivit soțului ei,
„ugarii sunat în fiecare zi
încurajând-o să se sinucidă.”
Kurihira! Shinohara!
Hai.
Mergeți la biroul juridic și trageți adresa companiei,
numele CEO-ului, orice poți obține.
- Hai.
- Vii, Jake?
- Da.
- Hai, hai.
- Hei, mulţumesc pentru că m-ai lăsat să împrumut asta.
- Mm-hmm.
- Ai orice zi liberă în această săptămână?
Ceva ce vreau să-ți vorbesc despre, chiar în afara campusului.
Ooo, misterios.
- Nu este misterios.
Oportunitate.
- Sigur.
Sună-mă! - Bine.
- Noapte bună.
- Ne vedem mâine. - Pa.
- Crezi că sunt prost?
Știu ce faci. Încercați să vă înființați propriul club.
Să-mi furi fetele?
Nimeni nu face o mișcare in acest oras
fără să aud despre asta, căţea.
- Bine, nu știu cine cu care ai vorbit,
dar asta e ridicol.
Fac o avere în numerar aici. Fara taxe.
Nicio dramă de care să faci față. De ce aș vrea bătaia de cap?
Pot pleca acum?
La dracu de Malee.
- Încurcă-te cu banii mei, și vei regreta pentru totdeauna.
Căţea.
- Ea a fost...
atât de plin de viață.
Înțelegem că a fost cu multe datorii,
că ea rămase în urmă în plățile ei.
- Deci...
Hyon-suk a meritat să moară...
pentru că ea datora bani si nu a putut plati?!
- Nu Nu...
- Colegul meu nu însemna lipsă de respect.
Vrem să găsim oameni care au făcut presiuni asupra soției tale
și trageți-i la răspundere.
- Si tu esti coreeana?
- Bunicii mei sunt din Jinhae.
- Jinhae...
- Acolo înflorește cireșul sunt celebri.
- Da. Ei sunt frumosi.
Soția mea era din Jinhae.
Obișnuiam să mergem tot timpul.
- Lasă-ne să te ajutăm.
Acei tipi...
au venit la noi acasă.
- În japoneză, dacă vrei.
- Ei...
a mers la salonul de înfrumusețare unde lucra ea.
Îi era atât de rușine...
si frica.
Așteaptă aici un moment.
- Vorbești coreeană?
- Bună ureche.
- Presupun că facem o echipa destul de buna.
- Nu fi ciudat.
- O scrisoare de colectare.
A venit la o săptămână după Hyon-suk s-a sinucis.
Chiar si atunci...
nemernicii aceia n-ar lasa-o in pace.
- La dracu. Există o adresă.
- A fost trimis acum șase zile.
- Crezi că mai este acolo?
- Mulțumesc foarte mult.
Si noi suntem îmi pare foarte rău pentru pierderea ta.
- Mulțumesc foarte mult.
- Oyabun-ul tău, Tozawa...
răspândește un zvon fals
că Ishida este conectată la politie,
pentru a împărți și destabiliza Chihara-kai.
Ishida nu va accepta culcat,
și atunci vom avea un război pe mâinile noastre.
Nu pot lăsa să se întâmple asta.
Un zvon ca acesta nu ar avea prea multă greutate
venind de la inamicul lui Ishida.
Dar dacă a venit din interior însuși Chihara-kai,
asta e alta poveste.
Adică șeful tău inteligent a reușit să răstoarne pe cineva
în tabăra lui Ishida.
Deci, cine este alunița?
- Nu știu despre ce vorbesti.
- Esti liber sa pleci.
- Stai.
Eliberați-mă acum, echipajul meu va crede că am încheiat o afacere.
- Nu e rau. Ar fi interesant.
Te superi? Avem nevoie de cameră.
- Mă vor ucide! Tu știi asta--
- Cârtiță. Cine este el?
- Uf.
Gazda aceea gaijin ai un hard-on pentru?
Duke spune că se uită pentru a deschide un alt club.
Du-te să vorbești cu ea. Asigurați-vă că ea știe... Toată lumea plătește.
Speriați-o puțin.
- Înțeles.
- Hei, dă-o dracului tot ce vrei, Nu-mi pasă.
Văd un viitor pentru tine.
Dar nu-l arunca în aer peste vreo bucată de fund.
- Asta e cea populară, dreapta?
- Da da. Acela este.
- E bine?
- Este foarte spațios si dragut.
- Hai să mergem împreună data viitoare.
- M-am dus la băncile mari si celelalte societati de credit.
Nimeni altcineva nu-mi va împrumuta.
Sunt disperat.
Soțul meu joacă de noroc salariul lui în fiecare lună.
Nu a mai rămas nimic să plătească facturile.
- Vă rog.
Ai ajuns la locul potrivit.
Nu respingem pe nimeni.
Am nevoie doar să semnezi câteva hârtii înainte de a începe.
- Ești atât de amabilă.
- Nu înţeleg.
Deci cum sunt a face bani din sinucideri
când oamenii nici măcar nu pot le plătiți înapoi?
- Majoritatea acestui contract pare a fi o poliță de asigurare de viață.
- Într-un împrumut bancar? Asta e un lucru?
- Ca să fiu sincer, nu am vazut niciodata
ceva de genul acesta inainte de.
- Faceți polițe de asigurare plătiți împrumuturile bancare?
- În Japonia o fac. Nu mai ești în Kansas.
- Sunt din Missouri.
Știi, Kansas este cu totul diferit,
probabil inferior, stat.
- Aici.
„În caz de deces, averea defunctului
„va renunța orice și toate revendicările
„la toate plățile de asigurări,
care va fi achitat imediat către societatea de împrumut menționată.”
- Deci primesc oameni pentru a scoate
polițe de asigurare de viață
și apoi nume societatea de credit
în calitate de beneficiar.
- Și apoi sunt urmăriți și hărțuindu-i,
conducându-i să se sinucidă,
si colectarea toate acele politici.
- Isuse, au găsit o cale pentru a monetiza sinuciderea.
Chiar și pentru yakuza, asta e destul de rău.
- Aș spune.
- Scuze.
Habar nu ai câți
birouri de afaceri juridice trebuia să mergem la.
- În plus, toate ale tale mici ocoliri consumatoare de timp.
- Ia o clipă pentru a citi placa
de pe o clădire istorică nu este un „ocol”.
- Ai găsit o adresă?
A fost nevoie de ceva efort.
Trebuia să promită că va avea cafea cu grefierul dosarului
pentru că s-a gândit ea era atât de atractiv.
Voila!
Adresa a sediului corporativ
și numele directorului general.
- Kiyoshi Sonoda. Sfinte rahat.
- Dreapta? - Să-i facem o vizită.
Ia harta.
- Hartă, hartă, hartă!
- Aici?
Arată asta unde locuiește un CEO corporativ?
- Sa verificam.
- Esti sigur aceasta este adresa corecta?
- Sunt sigur că este.
Hai, hai. Sumimasen.
Aceasta este casa? lui Kyoshi Sonoda?
- Hai.
- Ar fi posibil sa vorbesc cu el?
- La tatăl meu?
- Hai.
- Îmi pare rău,
dar tatăl meu nu a putut să văd oaspeți ani de zile.
- Bine, nu aș face niciodată am auzit de fel de mâncare,
dar aparent este o delicatesă în Ishikawa.
Și Fukasaka-san este entomolog.
- Entomolog?
- Un om de stiinta care studiază insectele.
Deci când le-a comandat M-am gândit că,
știi, nouă aventură. De ce să nu încerci?
- Ești mult mai curajos decât mine.
Și așa, tu... ce? Doar să le mănânci întregi?
- Nici măcar nu iau stingheriile,
și sunt uriașe.
Fukasaka-san a spus că a fost înțepat o dată
apropiindu-se prea mult la stup.
Simțeam că sunt lovit cu un pistol cu ​​cuie.
Și apoi a tras hornetul prăjit
din sosul tonkatsu si a zis...
Nu-ți face griji, Samantha-san,
M-am răzbunat.
- Raza ta a cunoașterii este uluitor.
- Mulțumesc.
Asta e partea cea mai bună a postului.
Clienții mi-au dat cărți, m-a luat la cursuri,
excursii prin Japonia.
Experiențe chiar n-ar fi avut niciodată.
- Ei bine, se pare ai gasit in sfarsit
o viață care funcționează pentru tine.
- In cele din urma? - Mm-hmm.
Dar trebuie să mă întreb, cu ce pret?
- Eu nu--
Iartă-mă, Matso-san. Nu înțeleg.
- Ei bine, când cineva respinge viața cuiva și fuge
în toiul nopţii, Îmi imaginez că unul ar fi mereu
să te uiți peste umăr, nu ar fi unul?
- Nu știu despre ce vorbesti.
- Chiar te-ai gândit te-ai putea ascunde pentru totdeauna
dupa ce ai facut?
Acum te gândești, „Îmi fac o geantă și fug?
„De câți bani am nevoie?
„Doar cât să se potrivească în geanta mică de voiaj roșie
„În dulapul meu din hol?
Sau voi avea nevoie de valiza sub patul meu?"
Și dacă încerci și fugi, Te voi găsi din nou.
Este ceea ce fac.
Acesta nu este un joc, Samantha-san.
Ai o șansă pentru a juca acest drept.
- Ascult.
- Nu ai fost ușor de găsit.
Oamenii de la care ai furat crezut
ai părăsit Japonia complet, așa cum ai sperat că vor face.
Dar clientul meu are buzunare adânci și o rază largă,
și sunt hotărâți să vadă tu răspunzi pentru crimele tale.
Noroc pentru tine, tot ce ma intereseaza
este cât de multă libertatea ta merită pentru tine.
- Ce vrei? - Vom ajunge la asta.
Să ne terminăm cina.
- Nu stau aici pentru rahatul asta.
Aceasta a fost o cină minunată, dar trebuie să mă apuc de treabă.
- Asta nu dispare, si nici eu.
Așa că te îndemn, Samantha,
să ia în considerare totul trebuie să pierzi aici.
Și așa cum ar spune oamenii tăi, „Alege corect”.
- Kanpai. Aici este până la fundături.
- Hmm, dar tipul ăsta de Sonoda
are să fie conectat cumva, nu?
- Nu, asta e ideea.
El este doar numele pe documentul corporativ.
- Deci ce facem acum?
- Nimic.
- Nimic?
Doar vei sta acolo
și lasă-l pe yakuza să facă bancă să nu se sinucidă oamenii?
Mai avem timp. - Stop!
Nu am nevoie de convingere.
Ai spus: „Este ceva aici merită urmărit.”
Ai dreptate. Aveţi încredere în mine.
Când vrei ceva prea mult,
poți fi atât de distras că îți sunt dor de lucruri,
si povestea asta este prea important pentru a greși.
- Da, ai dreptate.
E doar... ceea ce fac ei acestor oameni
este oribil.
- Chiar și așa...
aceasta nu este singura poveste în farfuria mea sau a ta.
Fii răbdător.
Vino înapoi la povestea incendiului, bine?
- Meicho Shimbun, biroul orașului.
Detectiv Toma, mulțumesc pentru că mi-ai returnat apelul.
Mă întrebam când s-ar putea să fii liber.
- Cum a spus fata,
Ți-am spus despre acestea care sunt exagerat de drăguți.
Și fata și-a pus mâinile pe geam.
Ea a întrebat cine este alb, pufos, gustos,
și mai deștept decât un lup?
Ăsta sunt eu, a spus ea.
Și ea a închis fereastra.
Sfârșitul.
Asta este. Sa dormim.
- Mai citește!
- E timpul sa dormi. Shino, hai să mergem în patul tău.
- Atunci fă cântecul!
- Cântecul broaștei, te rog.
- Ah. Dreapta. Bine.
O secundă.
-Intru!
Nu ți-am spus că vei regreta dacă ai fugit cu mine?
- Oi.
Ieși.
Acum.
- Asta e partea unde ma ingrozi?
- Știi câte fete vino în Japonia,
incearca sa faci bani în mizu-shobai?
- Da, fac.
Știu exact câți
și de unde sunt, ceea ce caută.
- Și șeful meu știe asta, si el spune,
„Fetele care nu se joacă după reguli
poate atinge scopuri nefericite.”
- Nu mă ameninţa.
- Hei.
Hei!
Nu sunt inamicul.
A intelege? Încerc să te protejez.
- Arăt ca o nenorocită de domnișoară în dificultate?
Dacă am nevoie de protecție,
Pot să fac un dracu mult mai bun decât tine.
- Ea nu este aici.
- Samantha?
- Ai acea informaţie pentru șeful meu încă?
- Lucrez la asta.
Iată ceea ce nu înțeleg, totuși.
Chiar dacă reușesc să obțin ceva din sursa mea...
ce mai face seful tau ar trebui să știe
informatiile sunt bune?
- Pentru că dacă nu este, vom veni după tine.
- Bine...
E o motivație bună.
- Hai să luăm naiba afară de aici.
Mulțumiri.
- Bine, voi avea si unii. Doar putin.
Îl voi sorbi pe al meu.
- Încă o dată, lui Emi-chan. Kanpai!
- Pentru Emi-chan. Kanpai!
- De câte ori prăjim?
- Acesta este al patrulea.
- Arati bine. Tu ai un iubit?
Pun pariu că ai multe de iubiti.
- Speram că poți lua o privire la ceva pentru mine.
Acest...
- Da, îmi amintesc de ea. - Era drăguţă.
- Dacă îți place genul ăsta.
- S-a întâmplat recent, dreapta?
- Da.
Dar când citesc mărturisirea--
- Stai, sunt confuz.
Cum ai apucat a mărturisirii?
- Hmm. Cum am făcut?
- Aia fata.
- A fost instruită, nu?
- Ce mai face fiica ta, Detectivul Toma? 16 acum?
Trebuie să fie atât de mândră de tine.
În mărturisire, suspectul susține că i-a zdrobit capul.
- Asa de?
- Arată ca capul ei a fost zdrobit?
A fost sugrumata.
Oricine a ucis-o de fapt ar ști asta.
- Uite, tipul ăsta a mărturisit. Din proprie voință.
Caz inchis.
- Da dar--
- Mereu lucrează cu tine.
Haide, relaxează-te.
Hai să mai luăm o rundă!
Scuzați-mă!
- Locul ăsta e al naibii de bolnav.
- Hei, fii cool, băiete gaijin.
- Sunt mereu cool, iubito.
Ești cool, totuși. Cum e să fii yakuza?
- Scrii un articol? „Noaptea mea cu gangster”.
- Pot sa?
- Fără muncă în seara asta, Meicho.
Timp de joaca. - Timp de joacă, omule.
Haide.
Hai să ne aburăm, omule.
Ne întâlnim acolo jos.
- Îmi place cum dansezi.
- Chiar așa?
- Nu, Akira, urăsc acolo.
- Haide iubire. Nu poate fi atât de rău.
- Crezi asta pentru că aici mă iei,
dracului de zeiță în tocuri.
La clubul meu, primesc acești bătrâni
care miros ca calamarul și arată ca mătura.
Ei vorbesc, vorbesc, vorbesc, și trebuie să mă prefac
ce spun ei este interesant.
- Îi faci fericiți. Tu mă faci fericit.
Ar trebui să luăm altul? - Sigur.
M-am gandit in ultima vreme despre a merge altundeva.
- Vrei să lucrezi la alt club?
- Nu, Akira. O altă agenție.
Poate aș încerca să încep munca iar ca model.
- Dragă, am vorbit despre asta.
Esti atat de draguta,
ci modelarea nu funcționează pentru tine.
Câștigi mai mulți bani la Onyx.
- Nu a mers aici,
dar poate as putea gasi mai multă muncă în altă parte.
Poate Londra sau New York.
- Stai, stai, stai. Pleci din Japonia?
Atât de puțin Adică pentru tine?
- Nu. Adică, vrei să spui totul.
- Atunci cum ai putut să mă părăsești?
Am crezut că ești diferit decât toate celelalte.
Poate ești doar un alt mincinos. - Nu mint!
- Buna iubito! - Nu vorbi cu mine.
- Akira, te rog. - Hei, Polina.
Unde este Malee? - La naiba!
- Unde este ea? - Ai venit în sfârșit la Miralina?
- Unde e Malee?
- Cineva a comandat
o sticlă de Camus Tradition pentru 1,2 milioane de yeni!
- E aici? - Alăturați-vă nouă, cinci minute.
Îți vei întâlni sufletul pereche. Noi promitem. Noi promitem.
- Vezi-ți de-ale tale nenorocita de afaceri.
- Nu fi răutăcios.
- Malee. Malee! Bună. - Oh, salut, ești aici.
- Ce naiba? - Ce?
- Ce i-ai spus? - OMS?
- Ce i-ai spus? Nimic?
Atunci ce naiba face Duke știe
că încep propriul meu club?
- Nu eu am-- - Al naibii de prostii.
Un an. A trecut un an întreg.
Nimeni nu știe nimic. Zip. Liniște.
Îți spun un lucru... - Am încercat să te protejez!
- Protejează-mă?
- Celelalte fete sunt atat de gelos pe tine.
vreau sa-i tac,
așa că doar le-am spus în curând ai propriul tău club.
- Nenorocit, idiot!
Acum am yakuza respirând pe gâtul meu
din cauza că te-am dracului!
- Samantha!
Ti-ai pierdut mintile?
- M-a tras.
- Hei, prostii. Nu este vorba despre Malee.
Te cunosc.
Ce se întâmplă?
Vorbește-mi.
- Nu mă poți ajuta.
- Oricare.
- Sunt atât de multe opțiuni.
Aceasta?
- Nu pot alege. - O, haide.
Să-l alegem pe acesta.
Bine.
La ce te uitai?
- Yuka-chan.
- Privește-mă și numai eu.
- Ahh!
Oh.
- Mulțumesc.
- Am putea vedea iar unul pe altul cândva?
- Mi-ar place asta.
- Mulțumiri.
Aici.
Suna-ma oricand.
Pa! Pa.
- Arde uleiul de la miezul nopţii?
Sau eviți să mergi acasă?
- Urmărind o poveste. Este încă la îndemână.
- Continuă după asta. Sunt încrezător nu te va scăpa mult timp.
- Mulțumesc.
Le doresc colegilor mei ți-a împărtășit încrederea.
- Cand ai dubii, urmează-ți instinctul.
Indiferent ce oricine aici spune. La mine a funcționat.
Mereu.
- Mereu?
- Te-am angajat, nu?
Noapte bună.
- Noapte buna si tie.
- Bun venit, domnule Sato. Te rog urmareste-ma.
- Hei, cred acest loc ar putea fi
putin afara din gama mea de prețuri, știi?
- Tratamentul meu.
Iată rața ta Peking.
- Cum e în America?
- Asta e o mare întrebare.
America este mare.
Dar eu sunt din Missouri.
- Missouri? - Da, Missouri.
- Missouri. - Numit „Show Me State”.
- De ce? - Nu am nici o idee.
Dar m-am născut și am crescut în Columbia, Missouri.
Este un fel ca inima.
Plăcintă cu mere.
- Plăcintă cu mere? - Fotbal.
Esti un tip dur?
- Nu. - Hmm.
- Am făcut muzicale.
- Serios? - Da. Am fost bun.
- Ți-e dor? Missouri?
- Hmm, mm-mm.
- Dar despre familia ta?
- Le este dor de mine.
Știi, mama mea sună mereu
și încercând să mă vină să vină acasă.
- E atât de japoneză.
- Știu. - Foarte japoneză.
Frați și surori?
- Am o soră. - Iti este dor de ea?
- Ai multe de întrebări, nu?
Tu ce mai faci? Ai familie?
- Nu.
- La dracu.
La dracu '!
- Vă spun.
Nu am mâncat așa de bun din moment ce nu stiu.
Ce?
- Multumesc pentru cina.
- Nu te uita.
- Frumos ceas.
Vacheron Constantin, nu?
- Ai un ochi bun... pentru un gaijin.
- Ai gusturi bune... pentru un gangster.
- Cine crezi cu care vorbesti?
- Vă rog să vă relaxați.
Dacă vrei vreodată să vorbim despre magazin...
Oricând.
- Reporterii aici nu sunt întotdeauna bine încântați.
În curând vei afla.
Mai ales dacă sunt bune la locul lor de muncă.
- Atât de buni reporteri aici ai multi dusmani?
- Un om fără dușmani nu este deloc bărbat.
Oferă-mi respectul la oyabunul tău.
- Asta nu este un joc, Samantha-san.
Ai o șansă pentru a juca corect,
și cum ar spune poporul tău, „Alege corect”.