Varginha és una ciutat brasilera
situat a la regió sud de l'estat de Minas Gerais.
Es considera Varginha la setena millor ciutat del Brasil per viure i invertir
i es va donar a conèixer internacionalment el 1996
per la suposada compareixença de criatures alienígenes,
l'episodi que es va conèixer com l'"Incident de Varginha".
Aquesta història següent es basa en la veritat i la mentida.
Si és cert, truca'l un altre Roswell, si voleu.
És a dir, un vehicle accidentat que tenia éssers a bord, pel que sembla.
Pot dir quins sentiments va obtenir de la criatura?
El cas Varginha es considera
el més
secret ben guardat
en el cercle militar del Brasil.
Estem dins Sao Paulo, Brasil,
a punt d'anar a investigar
l'infame Incident d'OVNI de Varginha de 1996.
Un suposat xoc i cossos denunciats.
Així que anem a veure...
Oh d'acord. Cap problema.
Bàsicament ho estic intentant per esbrinar què va passar
a Varginha, Brasil, gener de 1996.
Molta gent diu que n'hi havia un accident d'OVNI,
restes i cossos recuperats.
El meu objectiu aquí al Brasil és esbrinar,
posa una mica de claredat, què va passar
i on aquestes restes finalment va acabar.
Vull saber d'ella.
James Fox forma equip amb un investigador brasiler Marco Leal,
qui ha estat investigant el cas Varginha des del 2006.
Junts es troben Cynthia Covo a Sao Paulo, per repassar el cas.
- Tan... - Sí.
Aquesta és la filla d'un dels més famosos
- Investigadors ovnis a tot el Brasil. - Sí.
- I ja no està amb nosaltres. - Sí.
Així que ha portat algunes de les seves investigacions,
il·lustracions, documentació
de la Varginha de 1996 Incident d'OVNI.
Un objecte volador no identificat S'ha informat que s'estavella,
i després tens éssers
relacionat amb l'ofici, viu i caminant la ciutat.
Sona tan espectacular,
sona tan increïble,
és difícil embolicar la teva ment al seu voltant.
I no m'ho vaig creure quan en vaig sentir per primera vegada.
Aquest és el disseny.
Les noies van dibuixar això per al seu pare.
- Aquest és el seu pare. - Sí.
Estaven al foc... estació de bombers.
Així que aquest és el bomber que...
Es creuen aquest bomber va participar en la captura?
Oralina, Eurico.
I van veure un OVNI que semblava que era definitivament estavellarà?
Liliane i Valquiria.
- Just després de veure la criatura? - Sí.
- Marco Cherese? - Sí.
- Qui va capturar la criatura amb les seves mans nues. - Sí.
I després va morir.
Això és d'un artista original interpretació del que van veure les noies.
Vaja!
Vaja, mira això.
Brasil és un dels més llocs sorprenents a la Terra.
- Vull dir, tens Ubatuba als anys 50. - Sí.
Tens Colares, Operacao Prato.
Tens 1986, Ovnis al Brasil amb Sao Paulo.
Va ser increïble. Em vaig reunir amb un operador de radar.
I després tens aquest xoc el 1996 a Varginha.
Aquests són alguns dels millors casos del món.
1957.
Els testimonis observen un objecte baixant a una velocitat extrema
des del cel cap a la platja de Toninhas.
Abans de tocar l'aigua, explota.
Fragments recollits a la platja s'envien a un laboratori a analitzar.
Aquest títol diu:
L'anàlisi científica ho confirma Magnesi extraterrestre
del suposat plat volador d'Ubatuba.
- Fotògraf Almiro Barauna
i la tripulació a bord un vaixell de la marina brasilera
- testimoni un objecte en forma de disc
maniobrant sobre l'oceà.
- Agafa la seva càmera i fa aquestes fotos.
Prèviament classificat Documents de la Força Aèria del Brasil
conté comptes de diversos ovnis
presencials per tots dos civils i personal militar.
Es mostra aquí són diverses embarcacions desconegudes
captats amb la càmera per la Força Aèria del Brasil.
Alguns agents fins i tot van reclamar per veure els ocupants.
1986.
- Sobre Sao Paulo, sis avions de caça brasilers
persegueix més d'una dotzena d'ovnis.
El Ministeri confirma de la Força Aèria aquesta trobada
en una roda de premsa.
- S'ha de conèixer Carlos de Sousa? - Sí.
- El 1996? - Sí.
- I ell era l'home que va veure l'estavellament de l'OVNI. - Sí.
Tornant al 1996 i veure els testimonis
i veure la ubicació de les criatures,
veient el il·lustració original...
Ja saps, la interpretació del que la criatura
semblava del 1996 i tenint-lo a les mans,
va ser fascinant!
I la fotografia del militar, Marco Cherese,
que aparentment s'encarregava una de les criatures.
Vull dir, només et porta en el temps fins al 1996.
I va ser realment un oportunitat realment afortunada Per a nosaltres.
Estic emocionat, i no puc esperar per arribar a Varginha, per ser honest amb tu.
Només podríeu dir hipotèticament, per un moment, si va passar,
quina importància té un esdeveniment seria?
T'aposto que tothom diria,
no hi ha res més significatiu que aquesta història.
Si fos cert.
Només pregunto a la gent suspendre el judici,
escolta el testimoni, i després dibuixar les teves pròpies conclusions.
Ei, només anem deixa'm o alguna cosa així.
Agafa unes copes mentre donen la volta al bloc, o esperar.
En arribar a Varginha,
els cineastes volen per escoltar els habitants del lloc
sobre el suposat Accident OVNI de 1996.
Un gran monument en forma d'un plat volador
és una indicació clara que la ciutat abraça la història.
Armat amb rètols fets a mà que llegia,
"Si algú sap què va passar el 1996, si us plau, parleu amb nosaltres."
L'equip surt al carrer.
Què pensa ell sobre el cas?
- Creu que ha passat o no va passar?
Quins són els teus sentiments a Varginha?
L'incident OVNI de Varginha de 1996, què penses?
Les coses s'escalfen ara mateix, nois.
Com, estem trobant alguns testimonis.
- Aquests nois ho són realment important aquí. - D'acord, portem-ho.
Veuen un OVNI. L'OVNI s'acosta a ells,
fins al punt on està a l'alçada d'aquell llum del carrer.
D'acord, llavors què passa?
Així que molta gent en aquest poble tenir un trosset del trencaclosques.
Només estàvem aquí durant una hora i mitja,
i no m'ho puc creure quanta gent hem de presentar-nos.
El que m'agrada d'aquest cas és prou recent?
on la gent tampoc escoltats o experimentats les coses mateixes.
Així que ara mateix anem reunir-se amb
l'alcalde de Varginha.
Així que tinc molta curiositat si és un funcionari electe en parlarà
els detalls del cas i si ell creu realment va passar.
Aquest tipus de coses.
- Mira això. - Oh, és bo.
- Això és genial. - Sí.
Sóc molt curiós,
com a funcionari electe, l'alcalde de Varginha,
ell creu que aquest cas va passar
com a testimonis ho denuncien haver passat?
Els testimonis a Varginha, per a mi, són alguns dels més
testimoni convincent Ho he sentit mai.
- Així que no m'ho vaig creure
un OVNI es va estavellar a Varginha, Brasil, quan vaig venir aquí per primera vegada.
Però després de 10 anys...
No m'ho hauria imaginat aconseguir una entrevista amb...
un funcionari electe com l'alcalde de Varginha.
Si m'ho haguéssiu dit Ho faria fa deu anys, No m'ho hauria cregut.
No només això, però ell era, bàsicament,
dient que sentia que el cas Varginha era cert, que realment va passar.
Crec que ho hem de fer recordar-nos fins a quin punt hem vingut en l'última dècada.
Posa'm a aquella granja el gener de 1996.
Què va passar?
1996.
El testimoni de l'accident Carlos de Sousa
descriu un objecte similar en aquesta entrevista exclusiva.
13 de gener de 1996.
Carlos de Sousa Viatja des de São Paulo
a Minas Gerais a primera hora del matí,
planificant reunir-se amb amics
per pilotar avions ultralleugers.
Ara, 26 anys després,
l'equip viatja amb Carlos de Sousa per trobar el lloc de l'accident.
Gireu-vos. Dret.
Compte amb la pols. Està intentant recordar.
Llavors, on estaven els arbres?
Ell no... recorda.
Però creu que és així. Perquè ja fa 26 anys...
Això sembla conegut? Hi ha una casa allà dalt.
Però si és a prop d'una casa, llavors ha de ser més avall d'aquesta manera.
A menys que la casa hagi desaparegut.
- Crec que la casa ha desaparegut. - Fas?
- Et demana que pares. - Atura?
Dret. Som-hi.
- Què vol dir això? - Sí, com l'herba gran.
Va ser per aquí.
Bé.
- Hi vol anar. - Bé.
- Així que era una casa blanca, i era una casa petita. - Sí, era una casa petita.
- Tan... - L'herba es va cremar.
L'herba es va cremar. Per què es va cremar l'herba?
- Aleshores, la casa ha desaparegut? - Va ser per aquí.
La casa ha marxat?
Ell no ho sap. Tot és diferent.
Vull dir, podria ser aquí, o podria ser-hi.
Caminem cap allà i mira.
Si és a prop de la carretera, només pot ser en un parell de llocs.
Vol pujar més a prop.
Va dir que la casa estava a prop fins on va ser l'accident.
- Sí. - 200 metres.
- Sí, és com... - 600 peus.
És el meu únic... La meva única casa.
Família. La meva única família.
Bé, jo dic que... Jo dic que mirem més de prop.
- Vull dir... - Sí.
Saps?
Sí, ho hem de fer, home. Hem de trobar aquest lloc!
Hi ha molts arbres.
Hi ha una casa allà baix?
Sí, hi ha una casa fins a aquests arbres. Sí.
Bé, apropem-nos cap allà doncs.
Anem per la carretera.
Baixem per apropar-nos.
Hi ha una casa.
Això no és un camp.
Sí sí!
Aquí. Aquí!
Vaja!
Aquest és el lloc.
Aquest objecte era prou gran?
tenir, potencialment, éssers dins?
Segons Sr. Sousa,
aquesta àrea estava coberta amb restes de l'accident ovni.
Aquesta és la seva primera vegada al lloc de l'accident des de 1996.
Així que baixa del cotxe.
Veu la peça, oi?
Agafa la peça.
El plega. Ell va dir era molt lleuger,
i es va donar forma una mena així.
- Sí. - I després el va agafar i el va plegar
i després s'obre.
I era realment lleuger.
- Sí. - Com l'alumini.
En quin moment van fer els militars venir a ell?
- Just després d'haver passat això? - Sí.
Van venir els militars d'aquest camí i va arribar?
Sí.
Carlos Sousa va venir d'aquí i van venir els camions d'aquell costat.
Bé.
En uns minuts, camions de la base militar, ESA, arriba al lloc dels fets.
- Va, va? marxar? - Sí.
Crec que algun noi...
Què significa "borra"?
-Vés-te'n! Marxa! Marxa! - Marxar?
Marxa! Marxa! I faig la comanda.
T'estic ordenant? T'estic ordenant que te'n vagis?
- Sí. - Aleshores va treure l'arma?
- Sí. - I va dir que t'ho ordeno marxar.
Vaja!
Després de donar aquesta entrevista poc després de l'incident,
Carlos de Sousa desapareix durant 26 anys.
- Marca-ho.
Només podem caminar on exactament això tingué lloc?
Set dies després que Sousa fos testimoni l'accident,
Hubert Ladera deixa aquest gimnàs
quan ell i diversos amics vegeu dos camions militars conduint a la ciutat.
Els segueixen pel barri
i arriba un bloqueig militar.
Una de les persones en el seu grup va dir:
aquest és un país lliure, i estic passant.
Era ell.
- Ah, era ell? - Sí.
Així que va dir, hola, aquest és un país lliure.
Faré el que vull.
I llavors què passa?
Aquest és el local Telenotícies que va cobrir el cas l'any 1996.
Estava profundament implicat.
També era bons amics amb Marco Cherese,
qui és l'exèrcit agent de policia que, suposadament,
manejava la criatura i després va morir.
- Gràcies. - Sí, per suposat.
- Absolutament.
Descriu què va passar l'any 1996.
El que vas presenciar, el que has vist.
Així ho està dient que els militars tancar la premsa?
- Sí. - Amb èxit.
- Sí. - No tenen premsa gratuïta.
- I diuen... - No tenen premsa gratuïta.
No. Si ells diuen, si haguessin marxat, com, investiga més,
probablement ho tindrien posar-los a la presó.
D'acord, ho comentaré ràpidament.
Així que tenim, eh, tenim autorització especial
de la ciutat de Varginha,
i tenim una clau universal
que ens es proporciona pel marit de Katia, crec.
I així anem a filmar l'ús de la clau especial
per accedir-hi a la ubicació exacta on es va produir la trobada
al gener de 1996.
Acció.
Allà anem.
- Has vist com de fàcil era?
Volia pel·lícula aquí
perquè això és evident va a invocar records
de la trobada, i crec que aconseguirem més dramàtica,
més real, eh, testimoni a càmera de les noies,
fent-ho aquí en contraposició a un altre lloc.
Mitjans de tot el Brasil i el món
cobriu la història.
Digueu-nos, passeu-nos què va passar.
Què vas veure?
On ho vas veure?
1996,
basat en el testimoni de la noia,
artista Betty Rodriguez,
crea aquest dibuix.
El que trobo fa les seves històries tan creïble
és que hi havia tres d'ells.
Vull saber de Valquiria perquè era la més jove.
Quins eren els seus pensaments en el moment?
Tenia por? Vas córrer?
Com, posa'm allà.
Aquests ulls comparat amb els meus ulls,
quant més gran?
- Tres vegades més gran. - Tres vegades més gran.
Vull passar per la paret,
i vull que m'ho diguis on era exactament la criatura.
- Vaja!
Realment a prop.
No em vaig adonar que estava més a prop del que esperava,
Vull dir, és com a vuit peus de distància.
Estaven a vuit metres de distància d'aquesta criatura. A plena llum del dia.
Eren les 3:30 de la tarda.
Aquesta és la ubicació exacta.
Quan va fer contacte visual amb aquesta criatura,
hi va haver un moment de qualsevol tipus de comunicació?
Va sentir alguna cosa?
D'acord, això és, Valquiria.
Aquesta és la Katia.
- Sim. - I aquesta és la Liliane.
Tu veus, els ulls.
No van treure el nas, no van dibuixar boca.
Tot tractava dels ulls.
vull entendre,
eh, primer de tot, el moment del contacte amb l'ull,
amb els ulls, trobant-se amb els ulls.
Tinc moltes ganes de ser-hi. Vull sentir-ho.
Quan van tancar els ulls amb aquest ésser, què estaven pensant?
Tots van sortir corrents d'aquí ràpidament,
així que tenien por.
Estaven espantats perquè es van sentir amenaçats,
o estaven espantats perquè ells només senzillament no ho sabia
què estaven mirant?
Així les tres noies corre cap a casa seva,
i diuen, "Vam veure aquesta criatura
això podria haver estat el diable o el que fos".
I ells, ells, pugen al cotxe i conduir fins aquí?
Caminen per aquí?
Com van arribar fins aquí? I què veuen quan van arribar aquí?
Pot dibuixar la petjada?
La forma de la petjada?
- Sí. Sim, sim.
Aquesta és la ubicació exacta on les noies van veure la criatura
just a través d'aquell mur on ja hem filmat amb les noies.
No em vaig adonar que Marco Chereze, l'oficial militar,
qui suposadament va capturar la criatura,
amb les seves mans nues, ho va fer aquí mateix.
Aproximadament tres hores després que les noies fossin testimonis
l'estranya criatura,
Oficials de policia militar Eddie Lopes
i Marco Chereze condueix per aquesta carretera
a l'aguait per a alguna cosa inusual.
Quan de sobte, travessa el seu camí.
Va ser capturat per Marco Chereze
amb les seves mans nues fàcilment
i portat a l'hospital.
Després de capturar la criatura,
estava olorant la criatura al seu cos i a la seva roba.
Perquè en tenia aquesta sensació estranya d'alguna cosa grassa, enganxosa,
sobre el seu cos que venia de la criatura.
Va desenvolupar això, aquesta infecció
això no desapareixeria.
I durant dues o tres setmanes
cada cop anava pitjor i pitjor.
I sembla que el seu sistema immunitari va ser tancat.
Aquestes eren les paraules utilitzat per un dels metges qui el va tractar,
qui va dir que mai no l'havia vist en tota la seva carrera mèdica
qualsevol cosa així.
I aquesta infecció el va matar.
Tots els testimonis
que afirma que Marco Chereze manejava una criatura,
una criatura estranya, no ha de ser d'un altre món,
era una criatura estranya,
té una infecció desconeguda.
Has fet tot el que has pogut per salvar-lo,
i va morir.
Tu creus que hi ha certa credibilitat a aquella història?
Quan el seu germà emmalalteix,
ella pregunta sobre la seva implicació amb el cas.
El 10 de febrer
Marco Chereze està admès a l'hospital regional.
Roger, quin és el propòsit principal que poguessis a Varginha per a una nova investigació ecològica?
L'objectiu principal d'estar aquí,
eh, és mirar l'aspecte de l'evidència física d'aquest cas,
uh, que és què M'especialitzo.
És el 7 de juny de 2002,
i estic aquí a Varginha, Brasil,
amb l'investigador en cap a l'episodi de Varginha,
Ubirajara Rodrigues.
2002, investigador OVNI reconegut El Dr. Roger Leir,
viatja a Varginha per investigar el cas.
Ell documenta diversos testimonis clau al vídeo.
Aquesta imatge mai no s'ha publicat.
Ella és la dona d'un membre difunt de la policia militar.
Crec que almenys ho hauríem de saber com es deia el seu marit.
Ella ho sap si algú ho ha vist un informe mèdic?
Ah, van trigar molt de temps per lliurar-lo,
i van demanar diners, i ells, i faltaven pàgines.
Un cop perd,
va buscar explicacions, però ningú en donaria.
Era Marco Chereze l'única persona infectada
Qui va morir?
No ho sabem.
On, eh, aquestes dues criatures
els únics que romanen vius després de l'accident?
No ho sabem.
Només tenim, eh, informació molt detallada
sobre l'existència i la captura d'aquests dos.
Una captura al matí i una al vespre del mateix dia,
20 de gener de 1996.
Segons informes creïbles
hi va haver dues captures el 20 de gener.
Hores abans la trobada de noies,
Els bombers van capturar un ésser.
Aquesta captura va ser investigat a fons
del principal investigador brasiler i advocat
Ubirajara Rodrigues.
Això és el cos de bombers...
El Dr. La Leir va fer equip amb Ubirajara.
Es van preguntar el batalló de bombers suposadament implicat
a la captura de la primera criatura.
Aquesta és la criatura.
I això és una mena de equip que s'utilitza per agafar-lo.
El departament de bombers s'ha enviat a aquesta ubicació
després de rebre diverses trucades de residents interessats
qui va informar que l'havia vist alguna cosa estranya a la zona.
El camió de l'exèrcit s'entra aquí per aquesta porta.
He entrat per aquí.
Teniu la criatura ja mort per dins.
La presència de diversos elements
de la policia militar, de l'exèrcit...
- ...diversos metges, infermeres...
Aquest comboi va abandonar el lloc i va anar a Tres Coracoes.
Les dues criatures va sortir al mateix temps.
I la criatura que era viu va arribar viu a Campinas.
L'equip condueix reunir-se amb una família
que va veure un OVNI passant el cursor per la zona de la trobada
i captura.
D'acord, deixa'm preguntar.
- Deixa'm preguntar. - Sí.
Què tal si filmem? la part posterior del seu cap parlant amb mi?
Com, no ho sé.
-Hola, Fernanda, tenim dues opcions. - Bé.
Bé. Un, li desdibuixem la cara, cap problema, i això ho farem.
Segon, filmem des del darrere i les seves i les seves cares no es veuen mai.
Com els metges, i tots van veure l'OVNI just sobre aquesta zona.
Semblava que estaven mirant per alguna cosa, com estava fent una cerca en quadrícula.
I això és una família molt respectable.
No volen les seves cares a càmera.
Volen parlar i explicar el que van veure,
però no volen les seves cares revelat a la càmera,
que passa.
D'acord, doncs estem dempeus
en molt a prop de la zona on van veure les noies la criatura.
Era el gener de 1996.
Tota aquesta família he vist alguna cosa volen compartir-ho amb nosaltres,
però no volen tenir les seves cares es van revelar.
Llavors, què van veure?
He sentit... He sentit Americana.
- Es va quedar americà. - Sí.
Què va ser això?
Alguns funcionaris americans...
- Vine aquí. - ...he vingut a parlar-ne el que van veure.
- Sí. - Americans?
Eren militars? Eren policies?
Qui eren?
Hi ha alguna manera que hi ha una explicació convencional
al que van veure?
Només vull passar-hi
aquella entrevista i el que trobo.
En primer lloc, van dubtar sobre si ells o no fins i tot volia anar a la càmera.
Van cancel·lar ahir.
Avui eren com, "Hmm. No volem...
Oh, ho sento...
"No volem les nostres cares a la càmera".
Era com una família sencera, i tots van veure aquest objecte i era molt gran.
En forma de disc,
zero soroll.
Tens testimonis així.
Són amics del metge, el noi que lloguem la casa des de.
Això només podria dir han estat asseguts en aquesta història durant 26 anys.
Quina il·lusió que estava per compartir-lo finalment.
Hi va haver una activitat inusual a la base.
Hi havia helicòpters de la Marina,
que en si mateix era inusual.
Ell veu una caixa.
La caixa era inusual?
Així que fins avui ha parlat a qualsevol d'ells que va anar a Varginha?
- No, no. - Res.
- Sí. - Vaja.
Segons el testimoni,
no eren només els controladors que no es van tornar a veure mai més.
El seu capità Edson Ramírez,
també va deixar sense dir una paraula.
Gener de 1996.
Un radiòleg té una visita inesperada dels militars
durant el servei a l'hospital regional.
Accepta compartir la seva història,
va proporcionar la seva identitat roman amagat.
Així que tenim un gran presència militar
a l'exterior de l'hospital.
Tenim dos exèrcits i dos policies
a l'interior de l'hospital amb una caixa
i alguna cosa dins d'una bossa negra amb cremallera.
Però a quina olor feia?
Quan van agafar el que fos en aquella bossa negra,
i van sortir de l'hospital, l'exèrcit i la policia amb aquella bossa
i aquella cosa,
va marxar l'olor?
Tres dels més estranys, punts estranys,
d'aquesta trobada.
Probablement fa uns deu mesos,
Marco va aconseguir arribar
un testimoni legítim i verificat
qui estava implicat en el transport dels, els anomenen E.T.
o l'ésser.
Um, aquest noi estava tan espantat,
uh, en Marco es va gastar, crec, de vuit a deu mesos,
lentament desenvolupant una relació amb aquest noi.
I fa uns quatre dies va acceptar reunir-se amb mi i en Marco, només nosaltres dos.
Així que vam conduir fins ben entrada la nit,
el vam conèixer a un bar. Quan va arribar, estava amb un altre noi.
Ens va portar a una ubicació diferent.
Ens vam asseure fora i vam parlar durant un parell d'hores
sobre avançar, que apareixen al documental.
No ho he tingut mai l'oportunitat per entrevistar un testimoni
que potencialment maneja un ésser extraterrestre.
Estic preocupat pels militars adonar-se del que està passant
perquè hi ha clar que es paga atenció a aquest testimoni.
Estic preocupat per ells rebre una trucada telefònica,
recordant-li el seu jurament de secret.
No vull posar la família d'una altra persona en perill.
Així que sempre ets, al fons de la teva ment,
en una situació com aquesta,
saps que en qualsevol moment, la catifa es pot treure de sota teu,
i no és un acord fet fins que sigui un acord fet.
Escolta. em pregunto si haguéssim de llogar una habitació d'hotel
i després que vingui a nosaltres.
Perquè així ho podem aconseguir tot l'engranatge dins de l'habitació de l'hotel
i llavors només pot aparèixer i entrar.
Podem, podem parar a la benzinera.
Coordenades de Marco amb el testimoni, ex militar,
per protegir una caixa forta lloc de reunió.
Sí. Vaig fer cita amb ell a algun hotel aquí mateix.
A prop d'aquí i després, així que crec que hem de conduir...
- Anem primer a l'hotel. - Sí, anem...
- Registrar i després només entra. - Exactament.
- Sí, això està bé.
Ho sento, aquesta ansietat al meu estómac, saps?
És com...
Aconseguim això i és com la primera vegada.
Serà el màxim testimoni convincent
mai revelat a la història d'aquest cas.
- Oh Déu meu. Aquest turó és tan costerut. - Ho sé.
entrada, aquest és l'hotel.
En faria una foto ràpida,
i jo tancaria aquests les càmeres apagades ara mateix.
Vosaltres ho podeu fer?
Apagueu-ho tot.
Nois?
- Sí. - Dret.
Aquí mateix.
Aquí? Merda! Aquesta habitació és petita.
Ni tan sols pots utilitza aquestes càmeres aquí.
Oh Déu meu!
Bé. Està intentant trobar l'habitació amb dos llits.
Seria millor.
- Sí. - Sí.
Marca-ho.
Bé.
Bé. Està activat.
Bé. Així que estem asseguts aquí amb Militar X que clarament
no vol la seva identitat revelada
que no farem.
I li donarà prou detall, no massa,
però prou detall sobre les operacions
amb què estava involucrat amb el cas Varginha.
Quan estava a Humanitas,
aquí és on va veure part de la criatura.
- Sí. - Com era l'ambient?
Quines eren les aparences a les cares de les altres persones de l'habitació?
- Sí. - Com va ser?
Em pot posar a aquesta habitació?
Quan miraves i has vist la cama
o part de la cama i el peu amb la "V"...
- Dret. - ...Què vas pensar?
Base militar de l'ESA, és a unes 20 milles
al sud-est de Varginha.
Segons testimonis,
operacions de l'exèrcit procedent d'aquí.
Hi ha imatges filmades, imatges de vídeo de la criatura
que ell sap?
Diu Militar X que el 22 de gener de 1996,
va conduir la criatura
de l'Hospital Humanitas a Varginha fins a la base de l'exèrcit de l'ESA,
on ho faria queda't durant la nit.
Té alguna idea
on va anar la criatura?
Perquè, eh, va anar a Regions,
després Humanitas, després ESA, després Campinas.
I llavors què va passar?
Segons Military X, va transportar una criatura
de l'Hospital Humanitas a Varginha
a la base militar de l'ESA i Tres Coracoes
on va passar la nit.
A primera hora del matí següent,
el comboi va continuar amb la seva missió,
en direcció sud des de l'autopista Fernao Dias,
a l'oest per Don Pedro a la base militar d'Espcex
a la ciutat de Campinas.
L'equip es reuneix amb la Força Aèria del Brasil
oficial de control de trànsit, José Manuel Fernández,
la seva unitat era responsable
per al seguiment espai aeri específic sobre l'estat de São Paulo.
Saps alguna cosa sobre aquest cas?
Eren els americans implicats,
o era només els brasilers implicats?
Només americans. Només.
I com ho sap que els americans estaven implicats?
Algú ha vist Eric Lopes?
Algú té mai va intentar parlar amb ell?
Sí. La gent ho intenta per arribar a ell.
- La gent ho ha intentat? - Sí.
I res?
Amb l'ajuda de l'alcalde de Varginha, Verdi,
l'equip es connecta amb el Sr. da Costa,
una policia militar caporal l'any 1996.
El seu fill, Romulo A Ribeiro,
accepta acompanyar-los a casa d'Eric Lopes.
Pots pujar-hi?
Eric Lopes és l'oficial de la policia militar
de P2 que s'informa conduïa el cotxe
durant la segona captura amb Marco Cherese.
Ni tan sols la família de l'oficial mort
ha pogut obtenir una declaració de Lopes.
Si els informes són certs,
és l'únic testimoni viu de la segona captura.
L'oficial Lopes ha estat inaccessible durant 26 anys.
Oh Déu meu.
Aniré amb ell. Vaig amb ell.
Ei!
Digues-li que l'alcalde ens ha beneït.
Li dius que l'alcalde va dir...
Aquest és Eric Lopes?
Deixa'm... Espera, si us plau.
Deixa'm preguntar-te una pregunta. Si us plau.
- Ell és el seu amic no... - Oh d'acord.
Què?
Aguanta, aguanta.
Només pregunteu-li una pregunta per a mi.
Alguna vegada es presentarà fer una declaració?
Que està passant?
Aquesta és la casa d'Eric Lopes.
- Sí. - Però no li agrada parlar.
I l'amenaça és que ens poden disparar
perquè estem a la propietat, intrusió.
Ho són parlant ara mateix.
- Llavors, Eric no parla? - No.
El que acaba de passar? Estic intentant... Què ha passat?
És Eric Lopes?
- Que es això? - Sí, Eric Lopes.
És Eric Lopes.
No vol parlar gens.
- Bé. - Sí, anem.
Oh Déu meu. Aquell era Eric.
L'acabo de veure.
D'acord d'acord. Anirem a parlar.
El vas agafar? Dave, l'has agafat?
Si us plau, digueu-me que el tens. Era Eric Lopes.
Oh, puto Déu. L'has ficat a la finestra?
- Sí. - Merda.
Ell era a la finestra tot el temps.
Oh Déu meu. El tens?
Això, aquí. Estic preparat per a això.
Et dispararan si no vius aquí.
- Et dispararà? - Sí.
Merda!
Si aquell noi no tingués res a amagar, ell només ho hauria dit.
Aquell paio conduïa el cotxe que Marco... estava dins.
Escriu el que acabem de fer.
Vaig rebre l'entrevista ahir. Va estar força bé.
Per a què?
No. Ara mateix era bastant renyós.
Pregunteu-li si podem parlar del que acabem de fer.
D'acord d'acord.
Per quin camí va anar?
A l'esquerra.
Ens aturem aquí?
Bé.
Déu meu, això és...
Què va dir exactament?
I ell ho creia Eric Lopes anava seriosament?
Sí que ho era.
Si la seva història és certa,
està caminant amb un nivell de confirmació
que només un grapat de persones en aquest planeta tenen.
Què se sent?
8 de maig de 1996
amb pressió de muntatge de mitjans de comunicació i testimonis,
la base militar, ESA, fa una roda de premsa.
General Lima, es dirigeix ​​a la multitud.
L'acumulació d'aspectes,
les noies que van veure alguna cosa,
la resta de gent del poble qui va veure alguna cosa,
no va ser un esdeveniment aïllat on tens un testimoni
dient: "Oh, vaig veure quelcom extraordinari".
No del tot.
Sembla que ho són noies joves relativament ingènues,
i n'hi havia persones implicades del cos de bombers,
que també va veure els éssers.
I una cosa bonica sobre això és això
li treu la responsabilitat només de dir coses
succeeix als Estats Units.
Bé, n'hi havia la participació dels Estats Units,
i no em sorprendria
si pagaven per recollir les restes
i saps tota la resta de coses.
Perquè no?
Té sentit. Manera econòmica d'obtenir informació.
Deixa l'altre a treballar.
Ho crec el cas Varginha
és molt més important avui perquè és més recent
i alguns dels esdeveniments encara no s'han desplegat.
En tenia alguna connexió amb els ulls?
Ha fet alguna... Com si ho veiés ull a ull
- amb l'ésser? - Mmm-hmm.
S'han vist aliens vius? passejant per aquesta ciutat?
Mmm-hmm.
Tinc tracte aquest cas l'any 1996
perquè en tinc amics d'allà.
Va dir això: "Oh, tu no sé què és veritat. Però sé el que vaig veure".
Ai, James.
Oh, sí. Realment.
Pes de les espatlles.
- Mmm-hmm. - Sí.
Només em pregunto com el que van dir
a aquests testimonis que 25 anys després,
encara no volen parlar sobre això a la càmera.
És, com, increïble.
És com si tu sobre ells... Fins i tot compensació que encara no ho faran.
Ho sé. És com si els diners no...
Bé, no ho faran. Això és estrany.
La raó per què no han fet
contactes oberts és perquè som molt agressius.
Vinga.
Això faria olor fer un bon perfum?