♪ (TEMA MUSIK SPELA) ♪
♪ (TEMAMUSIK SLUTAR) ♪
(ODISTINKT CHATTER)
ANNONSARE: (ÖVER PA) Hawaiian Flight 451 till Honolulu
kommer att gå ombord om 15 minuter genom grind nummer 26.
Vi kommer att gå ombord efter radnummer.
Vänligen stanna kvar
tills ditt avsnitt har blivit kallad.
(ODISTINKT TRADD FORTSÄTTER)
Gick du hem?
Ja.
Vi var på Amanari.
Det var okej. Maten var god.
Inte mycket att göra där,
men vi bara gillar att sitta runt ändå.
Vilket hotell var du på?
-Vit Lotus. -PASSAGERARE 1: White Lotus?
Vår guide berättade för oss någon dödades där.
Kroppen är på vårt plan.
PASSAGERARE 1: På vårt plan? Till Honolulu?
Ja. De håller på att ladda kroppen på vårt plan.
(suckar)
Nåväl, förutom det, har du haft en bra semester?
Det var min smekmånad.
PASSAGERARE 2: Åh, grattis.
Så underbart. Var det allt du hoppades?
(SKIFTAR)
-Var är din fru? -Ja, var är din fru?
Inget illa menat...
lämna mig ifred.
(SUCKAR) Okej då.
(FLYMOTOR MULLER)
♪ ("PÅ EN KOKOSNÖTSÖ" AV LOUIS ARMSTRONG SPELAR) ♪
♪ På en kokosnötsö ♪
♪ Jag skulle vilja vara en karosseri Med dig ♪
♪ På en kokosnötsö ♪
♪ Det skulle inte finnas Så mycket att göra ♪
♪ Jag skulle dröja ett tag och ♪
♪ Titta bara in i Dina vackra blå ögon ♪
♪ Då skulle jag gå en mil och ♪
♪ Kom springande tillbaka Att vara med dig... ♪
PAULA: Herregud, vilka är de här personerna?
♪ Du och jag för alltid... ♪
OLIVIA MOSSBACHER: Alltså dessa två.
De har precis gift sig i Hamptons.
Hennes föräldrar har en plats där.
-PAULA: Jag slår vad om att de träffades på Raya. -OLIVIA: Helt klart.
-Hon är på modet. -Marknadsföring.
Han gick till Dartmouth, internationell finans.
-Hon älskar honom, men... -Han har en liten kuk.
(SKRATTAR) Han är en garderob Adderall-snuftare.
PAULA: Ger honom ett försprång på jobbet.
OLIVIA: Gör sin kuk ännu mindre. (skrattar)
Walmart-arvinge.
Hon träffar sina vänner för en tjejresa.
Hon går dem på nerverna,
men hon betalar för allt, så de stod ut med henne.
Hon är amerikan Brigitte Bardot.
-Hon älskar djur. - Hatar judar.
High-end hallickar för en miljardär sexpervers.
PAULA: De kommer för att rekrytera oss
för deras Illuminati pedofil sexring.
(skrattar)
Hej tjejer.
Vadå, mamma?
Liv, kom fram. Jag tror att du kan se resorten.
-Upp, upp, upp, upp, upp. -(suckar)
♪ Bara att sola sig I ditt leende och ♪
NICOLE MOSSBACHER: Quinn.
♪ Att inse Mina drömmar går i uppfyllelse... ♪
♪ (MUSIKEN FORTSÄTTER) ♪
(BÅTHORN BLÅSER)
ARMOND: Här kommer de.
Stora leenden.
(HORN BLÅSER)
Vinka, Lani. Där är vi.
Vinka som du menar det, Lani.
♪ Kokosön, älskling Vi skulle kunna göra vår dröm... ♪
ARMOND: Titta, Lani, jag... Jag vet det är din första dag på jobbet,
och jag vet inte hur det fungerade på dina andra fastigheter,
men här, självutlämnande avskräcks.
Speciellt med dessa VIPs som kommer på båten.
Du vet, du vill inte vara för specifik
som en-- som en närvaro, som en identitet.
Du vill vara mer generisk.
-Generisk? -Ja.
Du vet, det är ett japanskt etos
där vi uppmanas att försvinna bakom våra masker
lika trevlig utbytbara hjälpare.
Det är tropisk kabuki.
Och målet är att skapa för gästerna
ett helhetsintryck av vaghet
det kan vara mycket tillfredsställande,
där de får allt de vill
men de vet inte ens vad de vill,
eller vilken dag det är, eller var de är,
eller vilka vi är, eller vad fan är det som händer.
(LANI FRITAR)
Det ser ut som att du fick en klick majonnäs på toppen, Lani.
-Vad är det på din vänstra bröst? -Åh, jag... Jag vet inte.
RACHEL PATTON: Det är vad jag menar.
Åh Gud. Här kommer de.
RACHEL: Jag menar, jag känner bara för det finns så många olika träd.
Skit. jag vet inte. Håll bara upp brickan högt
och täck fläcken på din bröst.
Bara lite högre. Det är allt.
-BELINDA: Välkommen. -NICOLE: Tack. (SKRATTAR)
Herr och fru Mossbacher. Hallå. Jag är Armond, resortchefen.
-Välkommen till White Lotus. -Tack.
ARMOND: Hur var din resa hit?
-(SUCK) Långt. -ARMOND: Åh.
-Men ärligt talat, okej. -Glad att vara här. (SKRATTAR)
Båtturen lägger till tid till resan,
men utsikten över kusten är de magnifika, eller hur?
-Otrolig. -Ja.
ARMOND: Helt enkelt ett måste för våra VIPs
bor i sviterna. (SKRATTAR)
Nu är det bara en kort resa i vagnen med Dillon till hotellet...
- Aloha. -...och då tar vi dig till din svit, Tradewinds,
och du kan fräscha upp dig.
-MARK MOSSBACHER: Tack, Armond. -NICOLE: Tack.
-Självklart. -DILLON: Precis så här.
- Aloha. -NICOLE: Aloha.
-ARMOND: Aloha. -LANI: Aloha.
-Maskulin för dig. -Nötter. Jag är galen för nötter.
(GIGGLAR)
Jag antar att Mr Shane Patton och mrs Rachel Patton?
-Åh! (SKRATTAR) -Det är vi.
Herregud. Ja.
-Stämmer det inte? -RACHEL: Nej, det är korrekt.
Jag är bara, um-- Jag börjar vänja mig vid det.
Vi har precis gift oss i förrgår.
-Ja. -Jag är medveten. Grattis.
-Åh... (skrattar) -Ja. Tack.
-Ehm... Mrs Patton. Wow. -Ja.
Låter så konstigt.
Som, byter jag namn? Är det... (skrattar)
Tja, vad sägs om att vi tar dig en daiquiri
innan du gör någon större livsbeslut? (SKRATTAR)
Åh, ja. Ja.
Christie kommer att rida med dig tillbaka till hotellet.
-Okej. -Och hon kommer att eskortera dig
-till Palm Suite. -SHANE PATTON: Palmsvit.
Och jag är säker du kommer bara att älska det.
-Okej. -(ARMOND FRITAR)
Aloha, aloha.
-ARMOND: Aloha. - Aloha. Tack.
Jag ska kolla in med dig om en liten stund, okej?
-SHANE: Okej. -Okej. Hejdå.
- Aloha. -LANI: Aloha.
- Aloha. -Är du Ms MacQoovod?
Quoid. En stavelse.
-MacWad? - Tja, två stavelser,
men andra delen är en stavelse, "vad".
MacQuoid.
-Är det gaeliska? -Jag vet inte.
Jag vet verkligen inte. Jag-- Bara, lyssna, jag--
Jag är i desperat behov av en massage.
Är det möjligt? Finns det något tillgängligt?
Jag menar, jag bara-- Jag skulle ta vad som helst nu
eftersom jag har diskbråck och jag bara...
-Belinda bakom dig. -Belinda bakom mig?
Belinda, som är bakom dig, är vår spachef.
-Hej -TANYA MACQUOID: Åh.
ARMOND: Belinda, Ms Macuhwad är i behov av behandling.
Skulle du ha några öppningar för henne i eftermiddag?
Ehm... tyvärr, vi är alla bokade.
Å nej. Jag bara... Verkligen?
Är du säker? Jag skulle verkligen uppskatta det.
Jag är inte petig. Du vet, om--
Jag behöver inte ha djup vävnad eller något.
Jag skulle ta vad som helst vid det här laget. Något.
Allt annat än reiki, förstås.
Vet du vad? Jag ska se vad vi kan göra.
-TANYA: Verkligen? -Ja.
-(SKRATTAR) -Okej. Tack.
Lani är vår praktikant.
Um, Lani, snälla kör med Ms. MacQuoid
tillbaka till hotellet och ta med henne upp till Hibiscus Suite.
-(TYST) Hibiscus. -Okej. Tack.
- Aloha. - Aloha.
TANYA: Tack.
♪ (TRIBAL MUSIC PLAYING) ♪
♪ (MUSIK SLUTAR) ♪
Åh, det är hummerbaka ikväll.
-Åh. -Hummer. Mums.
-Hallå. -Hallå.
Låt oss ta denna smekmånad började.
Jasså?
BÅDA: Hmm.
(JÄMMER)
Vänta en minut. Vänta en minut. Vänta, vänta, vänta, vänta, vänta.
Vad? Vad är det?
Vad är fel?
Det här är fel rum.
-Vad menar du? -Wh-- (skrattar)
Det ska vi vara i en smekmånadssvit.
Det här är inte smekmånadssviten. Detta...
RACHEL: Det kanske är det. Varför är det inte det?
Nej, för det gjorde jag en virtuell rundtur på webbplatsen.
Det här är, eh, det här är det inte. Detta är bara en vanlig svit.
(SKRATTANDE) Vad pratar du om?
Det här är som det snyggaste hotellrum jag någonsin bott i.
Ja, du har inte rest så mycket, så...
Dessutom betalar vi för smekmånadssviten.
Hmm... tekniskt sett, vi betalar inte för någonting.
Dina föräldrar är det. Jag tycker det är bra, Shane.
Jag menar, titta, det är en fantastisk utsikt.
Och vi är nära restaurangen. Och det är bekvämt.
Vi kan stoppa oss själva och gå att drunkna i havet.
(skrattar) Äh...
vi ska ha vår egen avsvalkningspool
och en privat uteplats.
Det finns en balkong. Det finns en annan balkong.
Jag menar, de körde på oss på vårt rum.
Åh, Shane. Jag skulle inte gå så långt.
-Väl... -RACHEL: Prata bara med killen.
Ja. Ja.
Är det... är det en stor sak? Verkligen?
-Ja. -Ja?
Det är vår en gång i livet smekmånad.
Ja.
Jag vill bara ha det för att vara perfekt för dig, baba.
Mm, du är den sötaste.
Okej. Jag ska gå och prata med killen.
-Okej. -Kanske en avsugning först?
(SKratt) Vadå?
Vad? Vi hade en 12-timmars flygning.
-Jag är överlycklig för dig. -Shane, sluta.
Jag ska prata med den här killen med en halv botten?
-(FNITTAR) Sluta. - Okej, ja.
Nej, vi sparar det för rätt rum.
-Ja. -Okej.
-Vänta, jag ska följa med dig. -SHANE: Okej!
♪ (TRIBAL MUSIC PLAYING) ♪
♪ (MUSIK SLUTAR) ♪
Kommer du att behöva något annat
vid den här tiden, frun?
En sak. Det är bara, eh, var är väskorna?
Precis där. Precis bakom dig.
Åh. (SKARTAR) Höger. Självklart.
-Okej. Tack. -Varsågod.
Vänta, det är bara, um, där-- det fanns en liten påse.
Det är en liten vit plastpåse.
Det är den enda som är-- Jag ser det inte här.
Okej. En plastpåse?
TANYA: En vit-- Ja, det är väldigt viktigt.
-Plastpåse? -TANYA: Ja.
Tror du att de kunde ha det lämnade den på-- på hjulet?
Herregud. Herregud. Det har, eh... Herregud.
LANI: Jag kan ringa vaktmästaren.
Ja, eh, jag-- nej, ja-- Den har min mammas aska i sig.
-Åh! Åh. -TANYA: Herregud.
-Tror du att det är förlorat? -Åh, nej, nej, nej.
Jag tog två båtar. Vi... Om du kanske kunde ringa
båten-- båtfolket, och så var det en--
det var lite vitt-- en liten golfbilsgrej.
Det tror jag inte att det hade en koffert i den,
men det kanske det var kvar där, men jag bara...
-LANI: Nej, jag... -Gick båten?
Herregud! Herregud.
-Är detta det? -Tack. Tack.
Jag bara... Det skulle har varit riktigt dåliga.
-Tack Gud. Tack. -Tack.
-Jag-- Jag kan inte förlora dessa. -Nej.
Mahalo.
♪ (TRIBAL MUSIC PLAYING) ♪
(TYST) Herregud. (suckar)
(ANDAS SKACKLIGT) Det är okej.
Herregud.
Stranden ser sjuk ut. Vi borde gå.
-NICOLE: Flickor. -PAULA: Ja, låt oss gå.
OLIVIA: Jaha?
Jag skulle vilja prata till er om, ni vet,
bara lite av det här röran,
för det här kommer att bli vårt gemensamma utrymme,
och jag skulle älska att försöka, du vet, bara rensa ut det.
-För att jag tror att jag kommer att ha det en ångestattack... -Mamma.
...om jag måste leva i det här hela tiden.
OLIVIA: Vi kan ta hand om det senare.
Vet du vad? Låt oss ta hand om det nu.
Vi kanske kan hitta en bra plats att lagra allt.
Quinn. Varför är din säng här inne?
sa Olivia Jag måste sova här.
Olivia, din bror sover inte i köket.
Varför inte?
Väl, eftersom det är ett pentry.
Den är liten.
Och det har vi hela detta vackra rum.
Mamma, han mår bra där inne. Titta, han stimulerar.
Han kan underhålla sig själv i timmar
med bara sina egna handgester.
-Han har det bra i köket. -Olivia, nej.
Mamma, du vill att han ska sova här ute hos oss?
Han kommer att rycka till Paula medan hon sover.
Jag känner verkligen inte för att vakna upp till det, fru Mossbacher.
Kalla mig Nicole.
Och det har du en vacker kropp, Paula.
Mamma.
Du har en vacker kropp också Olivia.
Jag tror bara inte det är rättvist för din bror
att behöva spendera hela sitt semester i en fönsterlös låda.
Du måste ta med en vän.
Och jag är så tacksam, Nicole.
Vi är så glada att ha dig, Paula.
Jag har det bra här inne.
Se, mamma, han mår bra.
Han är sig själv, spel och fapping
och hejdå, vi hörs senare.
Vi ska ta hand av detta, älskling.
Inom kort.
(suckar) Okej. Det är okej.
Måste byta tröja. jag spillde...
Okej.
(MOBIL RINGER, VIBRERAR)
(suckar)
DARRELL: Hej, såg att du ringde.
(VISKAR) Herregud, Darrell, bebisen kommer eller något.
-DARRELL: Nej. Nej. -Nej-- nej, jag svär.
DARRELL: Baby.
Det gör så fruktansvärt ont. Jag vet inte vad jag ska göra.
-DARRELL: Kom bara hem då. -Nej.
Nej. Jag kliver inte av i fyra timmar till.
DARRELL: Kom bara hem, älskling.
Jag kan inte. Jag kan inte, okej? För att-- för att--
för ingen vet ens. Det är min första jäkla dag.
DARRELL: Det kommer att bli bra, okej? Jag är här för dig.
Okej. Okej. Ja. Ja. Jag måste gå. Jag måste byta.
-Okej, be för mig, eller hur? -DARRELL: Det ska jag. Jag älskar dig.
-(suckar) Jag älskar dig. -DARRELL: Vänta där, älskling.
(VISKAR) Jag fick det här.
(GÄSTER SAMTALAR ODISTINKT)
(ANDAS DJUPPT)
♪ (SPELAR MJUK MUSIK) ♪
Åh, du bytte uniform. Bra.
Vad var det förresten? Var det tonfisk?
Ja. Ja. Kanske.
-Är du en stökig ätare eller... -Å nej.
Jag menar, det... det är beachy casual men alltid presentabel,
du vet, med ett rent utseende.
Rena.
Åh, herr Patton och Ms. Undecided.
(BÅDA SKATAR)
Du hittar allt enligt din smak?
Jag tror faktiskt att du satte oss i fel rum.
Det ska vi vara i smekmånadssviten.
Åh, det finns ingen smekmånadssvit.
Tja, eh, det borde vi ha
en avsvalkningspool på en privat uteplats.
Åh, det skulle vara, öh, Ananassviten.
-Okej. -Men...
Jag-- ja, jag har ingen--
ett register över dig boka det rummet, nej.
Äh, min mamma skickade en virtuell rundtur.
Hon bokade rummet.
Tja, du betalar för en presidentsvit med havsutsikt.
Palmen. Det är ett väldigt fint rum.
– Helt unikt. -Höger.
-Det är riktigt trevligt, ja. -Men ingen pool.
Men det har du fortfarande infinitypoolen,
vattenfallsbassängen, och fontänpoolen.
-(SKRATTAR) -SHANE: Visst.
ARMOND: The Pineapple Suite, den har en privat pool
men det har den inte havsutsikten.
Jag tror integriteten skulle vara trevligt, eller hur?
jag vet inte. Jag kanske borde ringa min mamma?
Vill du ringa din mamma?
Vad tror du hon kommer att säga?
Jag tror att hon kommer att säga vi är i fel rum, men...
ARMOND: Tja, Ananassviten
är inte tillgänglig, Jag är rädd i alla fall.
Åh, är det inte?
Nej. Det är ett tyskt par vistas där.
De har också precis gift sig. (SKRATTAR)
-Så... det är en smekmånadssvit. -Shane.
-SHANE: Nej, jag bara-- -Det är inte så stor sak.
Jag menar, rummet är verkligen-- Det är underbart.
ARMOND: Nåväl, Palm är allas favorit.
Jag föredrar Palm till ananas.
-Gör du inte, Lani? - Palm, ja. Handflatan.
-ARMOND: Öh-ha. -Okej. Um...
Okej.
Det är en bummer.
Jag såg den virtuella rundturen, och det är... (skrattar)
(HARKLAR SIG) Vi betalar definitivt inte för det dyrare rummet?
-ARMOND: Nej. -Höger?
Jag menar, ja, det är du inte.
Okej.
-Ehm, hej. -Hej.
Finns det något annat Jag kan hjälpa dig med, eller...
Nej, det är...
-Tack. Tack. (SKRATTAR) -Självklart.
Jag tror att jag kanske har jävlas
och dubbelbokat Ananassviten.
Men du vet, förhoppningsvis de kommer bara över det.
Se, i sådana situationer, bara alltid vara positiv.
Påminn dessa människor om--
av alla fantastiska saker de äger redan.
Unikt rum, havsutsikt.
Du måste behandla dessa människor som känsliga barn.
De säger alltid att det handlar om pengarna, men det är det inte.
Det handlar inte ens om rummet. De behöver bara känna sig sedda.
-Sett. -De vill vara det enda barnet.
Det speciella, utvalda babybarnet av hotellet.
Och vi är deras elaka mumier,
förneka dem deras ananasrum. (suckar)
(BÅDA SKATAR)
Jag, eh...
-Är de större? -Jag vet inte, berätta du.
-Jag har inte sett dem på ett tag. -Nicole, de är jättestora.
Va. Jag undrar vad som händer.
(suckar) Det är cancer. Jag har testikelcancer.
Det vet vi inte än. Vi har inte fått resultat.
-Ska vi inte få dem? -I morgon.
-Jamen vänta. Är det inte imorgon nu? -Nej. I morgon.
Nej jag vet. Men imorgon där är vad här?
-Nej. Det är fortfarande imorgon. -Okej. Ja du vet,
han sa att det kunde vara så mycket annat.
Nej. Han sa det det kanske kan vara andra saker.
Och det är inte mycket andra saker kan det vara, eller hur?
jag menar, öh, det är inte en familj av möss
som grävde inuti min bollsäck. Det är cancer.
Eller kanske till och med något värre.
Nåväl, låt oss bara vänta och hör vad han har att säga.
-Låt oss inte göra det, du vet... -Det är cancer!
-(VISKAR) Det är cancer. -Varför är du så säker?
Nic, min pappa dog i cancer och han var bara 46 år gammal.
Det var inte testikelcancer, var det?
Jag gör inte... Vänta. Jag vet inte ens.
Vet du vad? Jag borde ringa min farbror Charlie och ta reda på det.
Det är bara... så störande
att det är i mina bollar, och att de blir stora så här.
Det är väldigt Gogol.
Mark, vad det än är, du kommer att bli bra.
Människor får cancer. De hanterar det.
Det är inte som det var när din pappa hade det.
Och vet du vad?
De gör genombrott varje dag.
Det är som en nonstop parad av framsteg.
Vet du vad? Det här är fruktansvärd timing.
Att komma hit var galet.
Titta på din son. Han sitter där ensam.
Han ser ut att döda tiden i ett väntrum
före en rotfyllning. Gå och hämta honom. Gå och ha kul.
Nic...
Quinn är den exakta åldern Det var jag när min pappa dog.
Tja, då desto mer anledning
att betala honom lite uppmärksamhet nu...
medan du fortfarande är hos oss.
♪ (HAWAIIAN MUSIK SPELAR) ♪
(ODISTINKT CHATTER)
(KNACKAR PÅ DÖRREN)
MARK: Kom igen. Gå ut ur garderoben.
-Hallå! -QUINN MOSSBACHER: Hej.
Okej. Låt oss gå ut och utforska.
-Vad menar du? -Låt oss släppa telefonen,
och låt oss ha lite kul, Okej?
Det här är naturen.
Naturen, Quinn. Quinn, natur.
(SKRATTAR)
-Väl... -Ja?
-Okej. -Okej. Ta på dig kostymen.
(ODISTINKT CHATTER)
-Åh hej. -Hej.
-TANYA: Kommer du ihåg mig? -Ja.
Har du lyckats klämma in mig idag?
Alla våra massörer är fullbokade.
-Förlåt. -Åh. (suckar)
Men jag har faktiskt några ledig tid just nu, jag själv.
Åh.
Det här är vad jag tänker, Tanya. Vi skulle kunna göra en konsultation.
På det sättet kan jag få en bättre känsla
vad som händer med dig och din kropp.
Och jag kunde ge dig en kranial sakral,
-vilket jag alltid rekommenderar. -Så, ingen massage?
Jag tror att du hittar det här riktigt renande.
Kommer jag att vara helt naken?
Å nej. Vi sätter dig i en morgonrock
så du är bekväm och vi kan göra lite rörelse.
-Okej? -Okej.
-BELINDA: Okej. Den här vägen. -Tack.
(ODISTINKT CHATTER)
Hej!
Hej.
Jag såg er på båten och på planet.
-Äh, var kommer du ifrån? -New York.
- Vilken stadsdel? - Äh, East Village.
Men jag släpper min plats. Jag ska flytta till Shane's--
min mans-- min man heter Shane.
Var träffade du honom?
RACHEL: Genom vänner.
Åh, inte Raya?
Raya? Nej. (SKRATTAR) Inte Raya.
PAULA: Hur länge var förlovningen?
Vi träffades faktiskt precis september förra året.
Åh, wow. Det var riktigt snabbt.
Ja. Som, hur visste du det var han den?
Åh, jag vet inte... kemin fanns där, och...
-(TYST) Hans kuk är inte liten. -Ja.
jag vet inte. Shane ville verkligen
gifta sig, och han är väldigt beslutsam
och ganska övertygande, så det kändes bara rätt.
-Ja. Vad gör han? -Han är i fastigheter.
Det är vad hans far gör.
Jobbar han för sin pappa?
-Vad gör du? -Jag är en... Jag är journalist.
OLIVIA: Åh.
Mest profiler och, um--
-Var gick du i skolan? -SUNY Potsdam.
-Hmm. - Äh, och så...
Jag flyttade till stan att förändra världen
och skapa mig ett namn och betala av mina lån.
Allt jag har kvar att göra, så...
Kommer han inte att betala av dina lån?
Shane? jag--
-Men han kunde? -Nå, eh, ja. Ja.
Ja, det kunde han.
PAULA: Ja, självklart, för han är superrik.
Tja, hans familj är rik jämfört med min familj--
Jag menar, jämfört till de flesta familjer. Ja.
Jag menar... det låter som att du gjorde mål.
Ja. Han är superhet. Grattis.
Gör ni två gå i skolan tillsammans?
Vilket år är du i?
-Andra år. -Andra år.
Och din mamma-- hm, jag antar att det är din mamma.
Hon ser riktigt bekant ut. Är hon... Vad gör hon?
Hennes mamma är CFO för POOF.
Åh, ja. Det är Nicole Mossbacher.
Är det din mamma?
Jag skrev faktiskt en profil på henne.
Nåväl, det var att göra om någon annans profil,
men det var som...
"Tio kvinnor sparkar företagsvärldens röv",
-du vet? Den sortens saker. -Ja.
-Hon är en stor grej. -(SKRATTAR)
♪ (TRIBAL MUSIC PLAYING) ♪
Okej. Det var trevligt att träffa dig.
(BÅDA SKATAR)
Åh, shit.
-(suckar, stönar mjukt) -♪ (MUSIK SLUTAR) ♪
(GASPS)
Äh, jag-- jag, eh-- öh--
-Jag tror att jag-- -Lani, är du okej?
Du är vit som ett lakan.
(ANDAS TUNGT) Jag borde... Jag borde sätta mig ner.
Tja, vi kan inte ha dig sitter i lobbyn.
Bara gå och vila på mitt kontor.
Okej.
Matförgiftning, tror du? Kanske tonfisken?
-Ja, tonfisk. (ANDAS SKAKA) -(suckar)
Åh, herr Mossbacher. Hur kan jag hjälpa dig?
Äh, min son och jag letade att göra någon form av aktivitet.
ARMOND: Underbart. Självklart. Fantastisk.
Och jag tänkte att det skulle vara kul att prova dykning.
Ja. Några få rev frodas fortfarande.
Har du din PADI-licens?
PADI-licens? Nej. Vad är det?
Nej, det gör jag inte.
ARMOND: Då vore det omöjligt.
Äh, du kan få din ackreditering här dock,
-i poolen. -Bra.
Tar tre dagar.
(SKIFTAR) Vad sägs om... vattenskidor?
ARMOND: Ja. Mycket roligt.
Eh, dyningarna är för stora just nu, tyvärr.
Vi hade precis en orkan passera genom,
så det är lite bibliskt där ute.
Det är för dåligt.
ARMOND: Ja. Kanske senare i veckan.
Vad sägs om vattenskoter?
(KLICKAR TÄNDER) Samma. Sväller. Det är en ansvarsfråga.
Mm-hmm. Um...
(suckar) ...surflektioner?
Nåväl, surfteamet går första saken på morgonen.
Jag kan anmäla dig till imorgon, 06:00.?
MARK: 06:00? Aldrig.
Jag vet inte.
Vad-- vad skulle föreslår du att vi gör det?
Tja, jag skulle föreslå snorkling i viken.
Du vet, det finns det inte för mycket fisk på eftermiddagen,
men det kommer du definitivt se något.
Och du kan få dina masker och fenor och saker
-vid strandhytten. -Finns det hajar?
Det är de faktiskt en familj av hajar
som hänger i viken, men de är ganska små.
Så här stort. De är söta.
Okej.
-Ja, låt oss göra det. -QUINN: Coolt.
ARMOND: Njut.
Och vi ses ikväll vid hummerbaket.
MARK: Japp.
Åh. Gud. (STÖN) Vad är detta?
Kan någon städa upp det här, snälla? Dillon?
(STÖN)
♪ (UPBEAT MUSIK SPELA) ♪
♪ (FRIGÖR MUSIK SPELAR) ♪
Det jag hör är du har mycket trötthet.
Ja.
Jag känner för att ta en tupplur just nu.
Varför tror du är du så trött?
Jag tror att det är för att jag är så nära till golvet.
I allmänhet.
Tja... min mamma gick bort i juni.
Jag är ledsen.
Bara att hantera med all logistik,
du vet, av allt. Dess-- det var bara utmattande.
Och jag sysslar fortfarande med det.
Du vet, min mamma...
Jag har hennes aska, du vet.
Jag tog med dem hit, och jag var-- du vet--
Jag skulle sprida dem i havet,
för hon älskade havet, men jag-- du vet-- jag gör inte--
Jag-- jag gör inte ens--
Jag vet inte ens där jag ska sprida dem.
Min mamma gick faktiskt bort några år sedan,
och du vet... Jag sörjer fortfarande.
-Jag jobbar fortfarande på det. -Åh.
Ingen älskar dig som din mamma.
Ja.
Men... min mamma, hon är...
Hon var...
Hon var bara...
Ja.
Mitt kärleksliv är en ruin.
Jag har kört bort varenda man det... (suckar)
...jag har någonsin varit involverad i,
för du vet, jag bara-- jag får-- jag--
jag bara, du vet, Jag blir för fäst.
Och det gillar de inte.
Jag bara--
Jag kan inte bli av med det här, så här--
denna riktigt tomma känsla. (SOBS)
(RÖSTBRYTAR) Jag vill...
Jag vill ha någon att reda ut det åt mig.
-(suckar) -Varför gör vi inte det prova något, okej?
Kommer du att lita på mig?
Okej.
♪ (FRIGÖR MUSIK FORTSÄTTER) ♪
Wow.
Pojke, du vet, det här känns skönt.
-Tanya? -Mm-hmm.
jag vill ha dig att upprepa efter mig, okej?
Okej.
-Varje ögonblick... -Varje ögonblick...
BELINDA: ...jag föds in i detta liv.
...jag föds in i detta liv.
-Jag släpper historien... -Jag släpper historien...
BELINDA: ...och känna det nya av varje ögonblick.
...och känna det nya av varje ögonblick.
Jag är min egen falliska mamma.
Jag är min egen vaginal pappa.
Min egen vaginala pappa?
Jag fyller min egen kopp.
Min sviktande kropp är oväsentlig.
Barnet i mig lever och fräsch som dagen jag föddes.
...är oväsentligt eftersom barnet i mig är
lika fräscht som dagen den föddes.
BELINDA: Jag kommer att ansluta med det barnet hela tiden
och mata och vårda henne.
Jag kommer att få kontakt med det barnet alltid
och mata och vårda henne.
(SHANTAR PÅ SANSKRIT)
(BELINDA SJANGER PÅ SANSKRIT)
(SHANTAR PÅ SANSKRIT)
Du behöver inte göra den här delen.
Jag vet, men jag gillar det, okej?
BELINDA: Jag vet. Jag ska bara-- Det är en hinduisk sång...
-Okej. -BELINDA: ...så lyssna bara...
-och andas. -Jag älskar det.
(FORTSÄTTER SÅNGA I SANSKRIT)
(VÅGOR KRASAR)
(SANANDE BLEKNA)
♪ (MYSTISK MUSIK SPELA) ♪
♪ (MUSIK BLOCKAR) ♪
Vad gör du?
Va?
Varför fortsätter du leta på din kuk?
Jag är inte. Jag tittar på mina bollar.
Jag ska gå in.
Är du rädd för hajar?
Det är bara...
♪ (TRIBAL MUSIC PLAYING) ♪
-Hallå. -Vart tog du vägen?
Till poolen. (suckar)
Du känner de där tjejerna från båten,
de unga?
De fick mig att känna, som riktigt, riktigt konstigt just nu.
-Baba. -RACHEL: Vad?
Killen ljög.
Jag menar, det eller så är han bara dum eller något.
Vi bokade rummet med poolen,
och vi betalade för det.
Min mamma vidarebefordrade mig bokningen.
-Shane! -SHANE: Vad?
Jag tänker inte låta honom förstöra vår smekmånad.
Nej. Men det är han inte. Du är.
Som, låt oss bara njuta det här rummet. Det är bra.
Glöm bara bort det andra rummet.
Men vi betalade för det. (SKIFTAR)
-Komma över dig själv. -Kom över mig själv?
RACHEL: Kom över det.
Som, varför tänker vi ens om detta?
Låt oss bara njuta vår smekmånad, vet du?
(skrattar) Det är inga problem.
(SKRATTAR)
Herregud. Baba.
-Vad? -Det är vårt första äktenskapliga spott.
Äh...
Är det vad du vill? Letar du efter slagsmål?
Inte med dig. Jag slåss inte.
Kom bara hit. Kom hit. Kom hit.
Jag kommer inte att nämna det igen. Jag tar hand om det. Okej?
Jag vill bara att du har det bästa. Det bästa.
(skrattar lågt) Okej.
Okej.
♪ ("PUA NANI O HAWAII" AV MICHAEL ALAN SCOTT PLAYING) ♪
BELINDA: Ja. Idag kl 15:00?
Åh, ja. Låt mig ta en titt. Vi kan--
Självklart, vi kan göra massagen,
och då kan vi följa det med skrubben.
Vi kan göra inpackningen också.
Tyvärr kan vi inte göra det skrubbarna i rummet.
Vi har ett vattenrum för det.
Okej. Bra. Vi tar in dig för det.
Och då, ville du också ha en wrap?
(MÄNAR TYST)
Vi gör det vid 3:00, massage, följt av skrubb,
följt av omslaget. Och du med...
(MÄNAR TYST)
-Ja ja ja. Vi kan absolut göra en ansiktsbehandling. -(VISKAR) Jag älskade det.
-Älskade det. -BELINDA: Den exfolierande ansiktsbehandlingen är ganska intensivt.
Det är ungefär en och en halv timme, så vi kan...
Å nej. Absolut.
Vi kan ta hela blocket tid om du vill.
-♪ (MUSIKEN BLEKNA) ♪ -Ser du något bra?
QUINN: Nej. Inte riktigt.
Jag såg... mycket tång. Det var... ganska grovt.
Ja.
-Vad? -(MARK SUCKAR)
Ah, jag bara tänker.
Att vara en man, att vara en ung man...
i den här tiden just nu, kan inte vara lätt.
Varför? För vi kan inte trakassera tjejer längre?
Nej.
Tja.
jag vet inte. Jag vet inte, den moderna världen idag
är bara så... förmärgande.
Menar du att vi är förbannade?
Ja.
Om du inte är brandman eller något.
Du vet, jag tror... det är som alla barn...
som att växa upp, vill vara berättelsens hjälte.
Och på slutet...
du vet, du är bara glad du är inte skurken.
Du vet vad jag menar?
Handlar det här om mamma tjäna mer pengar än du?
Nej. Det handlar inte om det. Vad?
Förlåt. Förlåt.
Jag är bara... (suckar)
Jag är stolt över dig, Quinn. Det är allt.
Tack.
Och jag hoppas bara att du, typ, tänk på mig...
och... kom ihåg den här gången... på ett positivt sätt.
Okej.
Jag älskar dig.
Jag älskar dig också.
♪ (UPBEAT MUSIK SPELA) ♪
CONCH SHELL BLÅSARE: (TALAR PÅ HAWAIIANSKA)
HAWAII LOKAL: (TALAR PÅ HAWAIIANSKA)
(CONCH SHELL BLÅSER)
ARMOND: Om du vill ananas, sufflén kommer att slå av dina strumpor.
Det är mitt tips för ikväll.
Njut av er, lovebirds. (SKRATTAR)
Hur mår du ikväll, människor?
-Åh, bra, tack. -Trevligt att se dig.
(Mumlar tyst)
Som att hon faktiskt brydde sig om de arbetande fattiga.
Hon var en nyliberal krigshök.
Hon var en neolib och en neocon.
NICOLE: Jag är ledsen. Sa du Hillary Clinton?
Något om Hillary Clinton?
Ingenting, mamma.
Åh. Åh, är det det trendiga de undervisar nu,
att hata på Hillary Clinton?
OLIVIA: Mamma, bli inte triggad.
NICOLE: Hillary Clinton är en av de mest inflytelserika kvinnorna
de senaste 30 åren, och många kvinnor i min generation
beundrar mycket Hillary Clinton.
Okej. Oroa dig inte för det, mamma. Vi älskar alla Hillary Clinton.
ARMOND: Hur var snorklingen?
Såg du de små hajarna?
Nej. Såg inte mycket.
Nej? Tja, gå först på morgonen,
ta lite bröd,
och de kommer att simma ända upp till dig.
Det är som en Disneyfilm. (SKRATTAR)
En lite läskig Disneyfilm.
Åh. Ursäkta mig.
Vad? Vad är det?
Um, Lani är på ditt kontor, skaffa barn.
-Vad? Vem är Lani? - Praktikanten.
Vad menar du ska hon skaffa barn?
Hon har förlossning.
Lani, praktikanten, skaffar barn på mitt kontor?
Det är inte möjligt.
Nåväl, det händer.
- Åh, fan. -TANYA: Äh, Armond.
Herregud. Jag måste berätta något för dig.
Jag måste berätta för dig.
Jag hade mest fantastisk behandling idag.
Du vet, jag har haft mycket behandlingar i denna livstid.
Och jag svär vid Gud, den jag hade idag
var nog den bästa behandlingen Jag någonsin haft.
Det var otroligt.
-Det var det verkligen. -Jag är ledsen, frun. Jag behövs på kontoret.
TANYA: Okej, men lyssna. Lyssna,
Jag har en massage inplanerad för morgondagen.
Och, um, Jag vill be Belinda.
-Belinda är bäst. -Jag ska göra en anteckning.
TANYA: Kan du hjälpa mig med det?
-Jag ska göra en anteckning. -TANYA: Okej.
-LANI: Gud! (ANDAS TUNGT) -ARMOND: Lani, vad är det som händer?
(ANDAS TUNGT)
Varför berättade du inte för mig var du gravid?
Jag är ledsen. (SOBS) Jag behövde arbete, okej? jag--
Du-- du kan inte få ett barn första dagen på jobbet.
Jag visste inte. Hon är tidig. Åh, hon är tidig.
Tja, har du en läkare. Lani?
-Dr. Rezz är på väg. -(STÖN)
Men han kommer från andra sidan av ön.
-Herregud. -CHRISTIE: Han kommer att vara här.
Någon borde få Belinda här uppe.
Det verkar som att hon kan ha det sysslade med barnmorska.
Ja. M-- kanske är en av gästerna en läkare?
Vad? Jag ska gå runt hummerbaket, Dillon?
"Finns det en läkare? Vår trainee har
en bebis i lobbyn." Idiot!
♪ (SPELA MUSIK I HAST PACET) ♪
(skrattar)
(ODISTINKT CHATTER)
Det är liksom den enda aktiviteten de har här.
Vad gör du? Sluta. Det är pinsamt.
-Jag hjälper till. -Mamma, vad fan?
Hummer är väldigt seg. Det är väldigt tufft.
LANI: (SNYTER) Åh, det gör ont. Jag kan inte!
-(ODISTINKT TRADD) -(SOBS)
-Åh gud, åh gud, åh gud. -CHRISTIE: Du är okej.
(GAP, STÖN)
(ODISTINKT CHATTER)
(SKRATTANDE)
♪ (MUSIKEN FORTSÄTTER) ♪
Jag ska gå upp igen till rummet.
Tack.
(PAR SOM TALAR PÅ TYSKA)
Hej, jag slår vad om att det är tyskarna jävlarna som fick vårt rum.
Vad?
Det är okej.
Du ser vacker ut.
Tack.
-Herr! Hej, sir. Hallå. -Y-- ja?
Jag har ett mejl här... angående bokningen.
Kan jag prata med dig om detta på bara en minut?
Äh, ja. Inga problem. Ja. Närhelst.
Eller aldrig. Allt är bra. (SKITAR) Allt är bra.
(VISKANDE) Tack gode gud att jag fångade dig.
-Vad pågår? -Jag har ingen aning om vad jag ska göra.
-Åh hej. Hej. Hallå. -(VISKAR ODISTINKT)
Hej-- Vänta-- Belinda. Belinda.
Belinda, det är jag.
Till... livets äventyr.
Det finns ingen Jag skulle hellre göra det med.
Skål.
Du mår bra, Lani, okej? Andas för mig.
Du måste andas. Ge mig dina ögon.
- Andas djupt in, okej? -(LANI snyftar)
I. (ANDAS IN) Ut.
-Hallå. Doktorn är här. -(LANI VÄNKAR)
- Tack gode gud. -(LANI STUNAR)
-Hej, Lani, jag är Dr. Rezz. -LANI: (GRÅTER) Tack.
-Vi är här för att ta hand om dig. -LANI: Tack, tack.
Låt mig ta handskar, kontrollera dina vitals snabbt.
LANI: Det gör så ont. (GRÅT)
DR. REZZ: Hur långt ifrån varandra är dina sammandragningar?
BELINDA: Två minuter.
-LANI: Två minuter? -BELINDA: Ja.
Jag tyckte bara att hon var tjock.
Du vet, den stackars kvinnan fick barn
och jag... (suckar) ...jag märkte inte ens.
(LANI GRÅNANDE)
Knulla.
♪ (TRIBAL MUSIC PLAYING) ♪
(suckar)
(SÄNGKNIKER, DUNKAR)
OLIVIA: Trodde du att killen var het?
Vilken kille?
Den där killen du stirrade på vid tiki facklor.
Jag minns inte att jag såg en kille vid tiki facklor.
(SÄNG DUDDAR)
Quinn, vad gör du där inne? Fappar du?
dra åt helvete!
(MOBIL RINGER, VIBRERAR)
Skit. Nicole, det är doktorn.
Jag sa till dig, idag är det imorgon. Svara på det.
Hallå.
-Sköterska: Mark Mossbacher? -Det här är han.
SKÖTERSKA: Hej, har du en minut för doktorn?
Ja. Självklart.
SJUKSKÖTERSKA: Okej. En sekund. Jag sätter på honom direkt.
-(LINJEBIPP) -♪ (HÅLLA MUSIK SPELA) ♪
Han ringer mig först.
Läs inte in i det.
(MARK ANDAS UT)
♪ (HÅLL MUSIK FORTSÄTTER) ♪
(LINJEBIPP)
Sjuksköterska: Jag är så ledsen, Mark. Jag har precis tappat bort honom.
Vad?
SKÖTERSKA: Kan vi ringa tillbaka till dig om några få minuter?
Hej, jag är på semester. Det är väldigt sent här.
Kan du bara snälla få tillbaka honom?
SJUKSKÖTERSKA: Jag är så ledsen. Det tar bara några minuter.
Jag lovar. Ring dig direkt tillbaka.
-Okej. -SKÖTERSKA: Okej. Tack.
(LINJE KOPPLARE)
(suckar)
NICOLE: Det kommer att bli okej, Mark.
♪ (MELÅG MUSIK SPELAR) ♪
Det kommer att bli goda nyheter.
Bra saker händer till goda människor.
(SKIFTAR)
(SKRATTAR)
Var gifta.
Vi är på smekmånad.
Ja. Japp.
Jag är glad.
Ja. Jag också.
Jag hoppas bara att vi inte blir det
som en av dem gamla, deprimerande par
med allt detta bagage och förbittring och ånger.
Och...
Jag hoppas bara att det alltid finns kvar på det här sättet, vet du?
Ja. Det kommer, baba.
-Löfte? -Ja.
Kom hit.
(ANDAS DJUPPT)
Det kommer vi alltid känner så här.
Vi kommer alltid att vara unga.
Och vi kommer alltid att vara kära.
Och det kommer dagar och dagar som denna.
-Okej? -Okej.
Hmm.
♪ (SPELAR MUSIK) ♪
♪ (MUSIKEN FORTSÄTTER) ♪
♪ (MUSIK BLOCKAR) ♪
OLIVIA MOSSBACHER: Jag önskar att vi hade droger.
Jag har Ambien, Xanax, och några Klonpin,
men vi kan inte använda allt, 'orsak...
jag behöver dem för mina panikattacker.
♪ (TROPISK MUSIK SPELAR) ♪
Åh...
Du tror att du kan äta middag med mig på hotellet ikväll?
Hotellet gillar det inte riktigt
när personalen interagerar med gästerna.
Det här är som något slags av kastsystemet...
Tack för att du tog mig hit.
Hur mår du, har du roligt?
(EKO) Du har mest vacker hud jag någonsin sett.
Vi måste... vi måste gå...
Tjejer, ni lämnade er...
Om det dyker upp, Jag ringer omedelbart.
(ANDAS IN HVART)
-Överraskning! -Mamma!
Många fina tjejer kom och gick, men du vann.
RACHEL: Du gör mig låter som en troféfru.
Tja, vad är det för fel med det?
Jag ser inte vad den stora saken är.
RACHEL: Det är vår smekmånad!
♪ (UPBEAT MUSIKSPELAR) ♪
NICHOLE MOSSBACHER: Jag är på semester.
-Jag försöker varva ner... -(GRÅTER)
...av stressen det är mitt liv.
OLIVIA: Så vem är killen?
Den du har smugit ut varje kväll att ha sex med?
Du är så verklig.
Jag är väldigt verklig.
Så, vad är dina killars hemlighet? Hur håller du gnistan vid liv?
(skrattar) Gnistan?
Nej, den lever inte, den dog.
TALARE: Adjö, mamma!
(GRÅTER)
SHANE PATTON: Jag vill inte ha en gratis massage.
Jag vill inte ha billig champagne.
Njut av.
Vad jag vill är att prata med din chef.
ARMOND: Han tänker vi har förstört hans smekmånad,
Jag kommer att förstöra hans smekmånad!
(skrattar)
(HOSTA)
♪ (MUSIKEN SVÄLLER) ♪
Smekmånad... Whoo!
♪ (ETHEREAL MUSIC PLAYS) ♪
jag ville alltid att göra en föreställning om
samtidens frågor tidsanda ångest,
och lite av komedin att försöka ta semester,
komma bort från dina problem och istället,
den sortens degel av att vara fast med någon
och lite av dramatiken det kan komma ur det.
♪ (MUSIKEN SLÅSAR) ♪
Det är ett exklusivt hotell,
och gästerna kan vara ganska krävande,
och Armand kom på ett sätt
för att se till att alla få sina behov tillgodosedda.
Han är på. Det är som en show för honom.
ARMOND: Målet är att skapa för gästerna
ett helhetsintryck av vaghet.
De får allt de vill ha,
men de vet inte ens vad de vill.
SHANE PATTON: Det gjorde vi boka rummet med poolen,
och vi betalade för det.
Min mamma vidarebefordrade bokningen till mig.
-RACHEL: Shane! -SHANE: Vad?
Jag tänker inte låta honom förstöra vår smekmånad.
Nej, men det är han inte. Du är.
ALEXANDRA DADDARIO: Rachel är en kvinna som kommit in
in i ett äktenskap plötsligt,
med någon som hon var bara dejta i några månader.
Och hon är på smekmånad,
och börjar just nu att ha tvivel och frågor
om vad hon är gett sig in i.
Angående bokningen.
Kan jag prata med dig om detta på bara en minut?
Äh, ja. Inga problem. Nej, vad som helst.
MURRAY BARTLETT: Jag älskar verkligen scenerna
mellan Shane och Armond
för det finns sånt här, som tävlingsgrej,
och de är lite tryna en upp varandra.
Och där är den här konstruktionen av deras interaktioner
under hela föreställningen, vilket är riktigt tillfredsställande,
för Shane är en sån kuk.
JAKE LACY: Shane bor i New York,
jobbar hos sin pappa kommersiella fastighetsbolag,
nygift, och har inte upplevt många motgångar.
I vakuumet av hans existens, som, det är inte rättvist
att bara anta att han är på ett visst sätt.
Men han är också på ett visst sätt.
Det är kul att försöka ge röst till många olika människor
med olika perspektiv och ge en verklig variation
till rösterna.
Jag har testikelcancer.
Det vet vi inte än. Vi har inte fått resultat.
Nicole är ansvarig av alla. (SKRATTAR)
Hon är företagssymbolen av mamma björn.
Nicoles förhållande med Mark,
de har varit gifta under en lång tid.
Hon är brödvinnaren i familjen,
och det tycker jag har tagit ut sin rätt
på deras båda psyken, men också samtidigt,
har skapat strukturen av deras äktenskap
och deras familjeliv.
NICOLE MOSSBACHER: Det kommer att bli okej, Mark.
Bra saker händer till goda människor.
STEVE ZAHN: Nicole och jag är de klassiska överklassföräldrarna.
Vi är upptagna, upptagna, upptagna,
och det stör henne inte lika mycket som det stör mig.
Mitt fokus är barnen, helt plötsligt,
och det är därför jag har det här riktigt cool resa med min son.
Som i alla familjer, dysfunktionella eller på annat sätt,
det är en mycket autentisk och komplexa relationer.
Varför är din säng här inne?
sa Olivia Jag måste sova här.
Jag tycker bara inte att det är rättvist för din bror
att behöva spendera hela sin semester
i en fönsterlös låda.
Varför inte?
Du måste ta med en vän.
Och jag är så tacksam, Nicole.
SYDNEY SWEENEY: Olivia och Paula träffade varandra på college.
Paula presenterade henne till olika övertygelser
än vad hon växte upp med,
och hon har lärt sig mycket genom att vara Paulas vän,
och hur världen påverkar Paula
på ett annat sätt än det påverkar Olivia.
Och hon är mer försiktig och medveten om hur hennes föräldrar
och hennes familj talar och vad de tror på,
och hon vill liksom att stå upp mot dem
på grund av Paula.
Paula älskade definitivt idén
att försöka dissekera olika människor,
denna heligare-än-du-attityd
som skapar denna koppling med Olivia.
PAULA: Hon träffar sina vänner för en tjejresa.
Hon går dem på nerverna,
men hon betalar för allt, så de stod ut med henne.
Hon är en amerikansk Brigitte Bardot.
JENNIFER COOLIDGE: Tanya introduceras till berättelsen,
som en mycket vilsen, mycket sårbar person,
dyker upp med ryggsäck av mentalt bagage
och hennes mors aska.
Hon tänker verkligen att Belinda är ett geni,
för att hon är någon som är otroligt rik
och har varit på spa över hela världen,
och ingen kan verkar verkligen fixa henne.
NATASHA ROTHWELL: Medan detaljerna i allas
individuella berättelser är olika,
i grunden, som, önskan är densamma.
I Venn-diagrammet av Tanya och Belinda,
hjärtesorg är definitivt en överlappning.
Det är en perfekt storm, tidpunkten då de träffas,
typ av andlig upplevelse av massagen som de har
som möjliggjorde just detta ovanlig vänskap att utveckla.
Det är som vilket som helst riktigt bra recept.
En sak, om det inte finns där, då är det avstängt.
Och under någon annan omständighet,
Jag tror inte att de skulle göra det vara vänner, eller till och med försök det.
Men vid White Lotus, allt är möjligt.
♪ (MUSIKEN FORTSÄTTER) ♪