- Има нещо странно случва се
с мен и Роуз.
- Помня! - [ахва]
- Не се отчайвай. - Добре.
[драматична музика]
Това е, хм, ново.
- Всъщност аз съм Spirit User също като Свети Владимир.
- Когато стана кралица,
ще разберем дали някой е некадърен боец.
- Това е лъжа.
Той беше един от най-добрите.
- Михаил Танер ни предаде
като си позволи да се превърнат в стригои.
- [ръмжене]
- Настойниците следват заповеди, роза,
или системата се разпада.
- Системата е разбита.
- Трябва да изпълнявам заповеди.
- Аз не.
- Лейди Василиса,
последният Драгомир.
Между другото, аз съм Адриан.
- И така, какво знаете за Свети Владимир?
- Мога да ти помогна, но само ако се върнеш.
Събудете се.
- You Dream Walked.
Вие сте потребител на духа.
- Готов ли си за приключение?
Получете някои от тези отговори това което искаш.
- Знам, че те боли.
И бих направил всичко за да спре.
* *
- Имало едно време 13 светци.
Днес, на техните деца деца на деца
се наричат ​​Royals.
Но те бяха светци тогава,
най-доброто от мороите.
[музика на предчувствие]
И най-добрият от светците беше Владимир,
Пратеникът, Основателят.
Беше Владимир който имаше видението:
свят за мороите,
тайно и изолирано от варварските хора
с техните религиозни войни, завоевателни войни,
войни на нетолерантност.
И тази визия беше въплътена в човешкия договор,
което даде дом на всички морои и даде всички дампири
цел във великото, свещен елементарен ред.
Знаете тази история.
Това е, което казват деца в академиите
и в празничните проповеди.
Това е първата голяма лъжа.
Щастливата лъжа на св. Владимир.
- [говори португалски]
- [съскане]
- Но истината ще излезе наяве защото истината винаги го прави.
- Шшт
[говоря португалски]
- И горко ни, ако ние нека лъжите ни накарат да забравим
истинските опасности там защото те са там,
и те са много, много истински.
[драматична музика]
* *
- Време е, Ваше Величество.
Надеждата, която имахме за единомислие от Съвета
е отишъл настрани.
Да, заради моята избухването на дъщерята.
Но ние трябва да действаме.
Единственият начин, по който ще стигнем ясен и решителен мандат
е ако ни заведеш там.
Трябва да декларирате вместо мен.
- Толкова са красиви след хранене.
Знам, че казват, че е така изтичането на химикали
в мозъка им това нашата хапка освобождава,
но има част от мен който винаги е вярвал
ние поемаме техните грижи заедно с тяхната кръв.
Мразя идеята за Елементалист на трона,
особено Татяна Фогел.
За щастие, по моя сметка, дори след снощното фиаско,
ако донесеш трите по-убедителен
глави на семейни домове--
Аби Батиста, Питър Тарус, и Евет Озера,
трябва да имате мнозинство.
Шест до пет... това е достатъчно за победа.
- Да, но-- - Не, Виктор.
Не мога да наредя това.
Имаше момент в пробуждането за смъртта на Андре, да,
но сега цялата ни омраза и проблемите са наяве.
Единственият начин да задържим трона е да спечелиш короната,
законно и без моя помощ.
Имате време до тазвечершната заключителна среща
за да получите вашите гласове.
- * Без изход *
[оптимистична музика]
* Изчезни *
* Моята игра за игра *
* *
* Имам те там, където те искам *
* Без изход *
- [задъхвайки се]
* *
- * Хванах те където те искам *
- Хванах те.
- Измамник.
Няма начин че ме победи тук
и устройте засада, освен ако разузнахте предварително.
- Recon е само основно периметърен контрол.
- Ти каза, че ще ослепеем.
- Изведнъж Роуз Хатауей е вярващ в правилата.
- Или може би ти си проучвал
тайни места, където да ме вкарат.
[нежна музика]
* *
- Роза?
- Хм нали.
- Имам нужда от услуга.
- Рискът от дори още един човек знае, Лиса.
- Да, след като той току-що влиза в съня ми
и се чувства като у дома си?
Роза, Адриан Ивашков и аз съм в същата лодка.
Знам за три потвърдени потребители на Spirit.
Влад потъмня.
Може да си губя ума, и последното--
- Е каменен пиян, от това, което чувам.
- Самолекуващ се пияница
който пие, за да запази тъмнината в залива.
Но той може да има отговори, и точно сега,
Имам нужда от отговори имам повече нужда от лекции
за това колко е страшно.
Защото може да свърша същото като Адриан
ако не намеря друг начин поддържайки Мрака под контрол.
И това може да е единственият ни шанс
за да разбера тази връзка ти и аз имаме.
- Ще ти потрябва Димитри също, нали знаете.
И какво съм аз да се регистрирате тук?
- Това е частта това не е гадно.
- Пътуване в света на хората.
Осъзнаваш ли вид предварително планиране
това обикновено отнема?
Това е детска площадка за стригоите там.
Планиране на маршрута, разузнаване, координация на охраната.
Ние нямаме необходимите луфтове.
Те дори няма да се отворят провинциалните порти за нас.
- За мен ще го направят.
- Това е безразсъдно.
Отиди друг ден, когато знам Мога да те пазя.
- Уау, имаш истински сериозен тук.
Сигурен ли си, че е готин за това, което трябва да направим?
- Вярвам му безрезервно.
Това е, което правя.
И вашата работа е да се уверите Не умирам, правейки го,
и ти си вътре, или ме напускаш
към света на хората само с Адриан да ме защити?
- Безполезен съм в битка.
Говорейки за това, слушайте.
Ти ми каза, че ще го направя имам собствен пазител.
- Знам, закъснях.
- Е, здравей, малък Дампир.
[сугестивна музика]
* *
- Това ли е човекът?
[смее се] Шофирам.
- В твоите ръце съм.
* *
- Някога дори карал кола преди?
- Предполагам, че съм в твоите ръце.
- * Направете нощ, за да съжалявате *
* Кара ги да се потят до луната, да *
* Оживете за залеза *
* Препускащи сърца в тъмнината *
* Тръгваме, тръгваме *
- И те просто се съобразяват?
Каквото и да им кажеш?
- През повечето време.
- Когато опита това с мен, Усещах те
чука на вратата на моето съзнание.
завиждам.
– казва човекът, който може просто се разходете в мечтите ми.
- За това. [прочиства гърлото]
Сега, Роуз, само за да знаеш, когато започна да правя
неподходящи камеи в мечтите ти,
просто знай, че не е така Духовна магия, става ли?
Това е само твое силно привличане към мен.
Дама тип уиски ли сте?
- Къде го намерихте този човек?
- Така и ти някога излекува ли някой?
- Той--излекува? Можеш ли да лекуваш? как?
- Ами просто е така като другата власт.
Това е като тази част от мен пада навътре и басейни,
и получавам този топъл прилив, и мога да правя неща.
- Така че може би трябва да обясня.
- Видяхте ли вече аурите?
- Аури? Не, не още. - Какво, по дяволите, е всичко това?
И къде отиваме?
- Време е да ни разгадаем.
[любопитна музика]
- [прочиства гърлото]
Има учен че мислим
има някои отговори, които Лиса и аз много се нуждаем.
- Моройски учен в човешкия свят?
- Тя е написала някои неща за Свети Владимир
които не са я направили много популярен сред църквата.
Или кралицата.
Или някой наистина.
- Еретик?
- Иконоборец
който е обвинен в ерес.
* *
- Лиса.
[драматична ударна музика]
* *
- * Да направим една нощ да съжаляваш *
- Имаме нужда от различни дрехи.
[драматична класическа музика]
* *
- Разбирам страха че Свети Юда докосна,
Усещам го, но колко на нашите души сме готови
да разменят само за да усетят малко по-малко страх?
Лейди Озера, тези дампири че другите
говорят за издигане не са само тела.
Те са деца,
точно като племенника ти Кристиян.
* *
Аби, зависи от теб.
Вашето семейство има честта
за домакинството на Royal Caucus тази нощ.
Оправи ми честта да ми дадеш своя глас.
- Виктор, спести ми терена.
Ще направя всичко, за да спра това ксенофобско чудовище Татяна
от заемането на трона.
* *
- [дишайки тежко]
- Господине, добре ли сте?
- Този ваш учен, тя живее наоколо?
- Приблизително.
- Вие знаете къде отиваме
- Знам къде ние сме следващите.
[смее се] Какво?
Не знам къде живее,
но познавам някой, който може. - Биха могли, може?
- Тя не е точно жива тук с официално разрешение.
Знаеш ли, еретик и всичко останало.
Тя държи нисък профил.
- За бога.
- Сега приличаме ли на хора?
[и двамата се смеят]
[мека напрегната музика]
* *
- Добре.
И така, къде е този приятел срещаме ли се?
- Кой иска да отиде на клуб?
- * Където и да отидем *
[„Алчността“ на Софи Тукер]
* Хората искат да знаят *
[оптимистична музика]
* Кой си ти *
* *
* Където и да отидем *
* *
* Хората искат да знаят *
* Кой си ти *
- [смее се] каква е тази музика
- По дяволите е перфектно.
- И всички тези хора.
Искам да кажа, виждал ли си някога толкова много някой?
- Никога не съм влизал в стая където буквално не познавам никого.
- Не мисля, че никой познава някой тук.
- Не?
- * Така им казваме *
* Вашата зла воля, твоята тъжна песен, твоята прическа *
- * Държа те буден цяла нощ *
* *
- * Вашето его, вашият срив, твоята алчност*
- * Държа те буден цяла нощ *
* *
- Съсредоточи се, Роуз. Това е защитен кошмар.
- Разбрах, Г-н Контрол на периметъра.
- Наистина ли?
Колко входни и изходни точки?
Да, и аз не знам.
Имате експозиция на 360 градуса на нашите две такси
само с двама от нас да покриваме.
- Наясно съм, но сме добре.
- Може да минаваме пеша бюфетна линия Strigoi.
- Ще знам ако има стригои.
* *
[оптимистична музика]
- здравей
* *
- Мускулите остават тук, Ивашков.
Ти знаеш това.
- Отивам. Бъди бърз.
- Схванах го. Едно питие.
Може би две.
- Без непокрити входни точки.
По-добре да са бързи.
- Ние сме само тук за информация.
И може би едно питие.
- Хей, Роуз, опитайте се да не скучаете много
без мен, става ли?
* *
- Искаш ли да направиш удар?
Шегувам се.
Иш.
[неясно бърборене]
- Става ли ти? ако ги пусна вътре?
- Нека... нека просто разберете това направо.
Бихте ли се оженили за Джеси Зеклос?
Слушай, този човек кара ме да изглеждам подходящ.
- Виж, Джеси е или Ралф Дауд,
Антъни Картър, или Уейд Фогел, става ли?
[смее се] И...
не е това Бих се омъжила за него.
- Но казват, че трябва.
- Ако искам да получа моят кворум обратно, да.
- Хуу.
Знаеш ли, обратно у дома,
щяха да гледат стая пълен с хора като този
и виждам само хранилище.
Знаеш ли, като добитък.
Но прекарвате известно време тук навън,
сред хората с всички тяхната бъркотия, хаос и забавление...
Изведнъж, когато се обърнеш и погледни назад
в нашия малък свят с всичките си--
всички негови благочестиви правила и свещени кръвни линии--
това са тези Zekloses и тези Dawouds
и онези Картъри, които започват да изглеждаш доста шибан говеждо.
Но Лиса, сериозно, трябва да знаеш.
Когато един мъдър стар морой ви дава списък като този,
това е просто факт.
Имената, които изоставиха със сигурност ще бъде много по-забавно.
Време за игра.
[оптимистична денс музика]
* *
- Това не е нашият свят.
- Не.
Това е забавно.
Толкова си неудобен. [смее се]
- Върша си работата.
- Или може би не знаеш какво да правиш със себе си
когато всъщност си един вид безплатно.
Без морой.
Без дампири.
Нито едно от вашите правила.
Само музиката
и нас.
Хайде.
Просто танцувай с мен.
* *
- Майната му. [стенове]
- Кое е?
Стригой ли е или Лиса?
Виждал съм това достатъчно пъти, Роза, у дома, в Карони.
Усещаш, че нещата идват. коя е тя
- Стригои. Трябва да се махаме оттук.
- Лиса. Отивам.
Давай, давай, давай! - Отивам!
- * Ако пуснеш *
* Ако желаете повече *
* Докато сме шест фута под *
*Ако трябва да знаеш*
* *
* Докато сме шест фута под *
* *
[скърцане на гуми]
- Не виждам някой да ме следва.
- Какво по дяволите беше това обратно там?
- Имаше стригои. - Не видях стригои.
- Те бяха там, повярвай ми.
- Какво по дяволите това там ли беше?
Не стригоите.
Отне ти достатъчно време.
[нежна музика]
Харесва ми.
- Просто ни кажи къде отиваме.
- Малко лунна светлина разходка с лодка, някой?
* *
- Те са там долу,
въпроси за мозъчна атака за техния еретик.
Това е най-изперкалото Виждал съм я някога.
- Поддържай топло.
- Мислиш ли някога за друг живот?
Да си нещо повече от пионка те могат да изтръгнат от дома ви
или да хвърлите стригои за забавление?
Живот извън Доминиона.
Докато танцувахме,
ти също искаше тази свобода.
- Когато бях на 13, две години в моето обучение в академията,
те ни дадоха празничен отпуск.
Отидох да видя майка си, моите малки сестри
обратно в Комуната.
Този път баща ми...
или кралят, който ме роди...
също беше на гости.
Срещнах го няколко пъти,
чу го няколко пъти
от другата страна на стената,
изкарвайки го върху нея.
Какъвто и да е луксозен шибаник Морой трябва да се измъкне от някого.
Нямах представа колко съм ядосан
докато не се озовах върху него.
Години на гняв просто...
се изля от мен.
И когато беше направено, Спомням си страха,
не само неговата.
Но и страхът в очите на майка ми,
моите сестри.
И страхът, който изпитвах
на онова нещо в мен.
Ето защо ми трябва кодът на живота на пазителя,
да държи това нещо под контрол.
Свободата.
Свободата ме плаши до смърт, Роуз.
Или беше докато...
- Досега?
* *
[напрегната музика]
* *
- Къде сме, по дяволите?
- Имахте реплика на тази жена от известно време.
Как никога не си идвал на себе си задайте тези въпроси преди?
- Понякога имаш нужда правилните отговори, за да може
да задава правилните въпроси.
* *
- Кларис Сеуани. Аз съм Адриан--
- Знам кой си, и отговорът
е същото, каквото е било за всички
изпратихте да ме притеснявате: майната ти
- Адриан, какво правиш?
- Какво мислиш, Господ Ивашков?
Просто ще влезеш насила?
- Адриан...
- Ще настроя вашите пазители на мен?
Мислиш ли, че можеш да ме накараш да говоря?
- Не.
Тя може.
Тя няма да ни даде от какво се нуждаем, ако не го направите.
- Аз ще.
- Имаш принуда.
Вие сте Messenger.
- Което означава мога да те накарам да говориш,
ако избера.
* *
- Добре ли си?
- Трябва да те питам.
Добре съм.
- Тук.
[въздишка] Напъваш се.
- Просто съм... просто съм уморен.
Но го направих.
Аз ще бъда крал.
аз-- [кашлица]
[стенове]
Просто... просто трябва да успея през тази последна нощ.
Кралицата ще изпрати ме на фракция,
гласовете ще го формализират,
и след това ти и аз могат и двамата да почиват.
- Но трябва да успееш през тази вечер
изглеждайки като крал, и едва се изправяш.
Наистина ли мислите, че ще разрешите, ако видят това?
Татко, биха ли юнионистите дори те подкрепям?
Вярвам в теб.
И съм по-добре. Погледни ме.
Аз спах. Имах емисия.
Ще те излекувам отново.
Аз съм. Мога да се справя.
И след снощи,
няма много в живота ми това стига до всичко.
Но това мога да направя.
[мека драматична музика]
Мога да те направя крал.
Готов?
- Човек, който повишава такива дъщери
търси да бъде баща на нашите хора.
Не може да бъде.
Ваше Светейшество, време е да спреш Виктор
веднъж завинаги.
- Аз?
представлявам Елементарният път, скъпа моя.
Не смъртният.
- Това разграничение точно е проблема.
Стригоите са пред портите.
Броят ни намалява, и ние се тресем.
Трябва да мислим по-мащабно.
Ти, моя скъпа лельо,
трябва да мислим по-мащабно.
Вие ще говорите от името на Църквата
и сложи край на това унижение.
* *
- Добре.
Мисля, че трябва да знам какво се случва тук
- Какво искаш да знаеш?
- Всичко.
- И тогава този ъгъл Приличаше
беше Владимир изцеление на някого,
което също е нещо Аз мога да направя.
- Това напуска центъра, където са очите на Владимир.
- Където е консумиран от Тъмнина.
Очите му са черни в известен смисъл Мисля, че съм виждал в себе си.
Той беше потребител на духове, и това му направи нещо.
И преди много време, някой реши
че никой никога не трябва да знае.
И те ни пуснаха някакви глупости история за щастливия владимир.
- Искаме истината за Влад.
Всичко това.
- Искаме да знаем как се пребори,
тъмнината.
Трябва да го е направил по някакъв начин.
* *
- Принуда,. Мечтано ходене. Изцеление.
Това е Ана там.
вярна Анна, моделът Dhampir Guardian.
Shadow-Kissed Anna.
Но какво да кажем за четвъртия ъгъл?
- Изтъркано е.
Никога не съм успявал за да разберете това.
- Ако ранните сметки за това трябва да се вярва на олтара,
изображението тук първоначално изглеждаше нещо подобно.
Нарича се Духовна връзка.
Анна познаваше сърцето му сякаш беше нейно собствено.
Понякога неговите мисли.
Може би дори видях през неговите очи.
Това е вашият отговор.
Решението на Владимир за Мрак, както го наричате.
Той й го подаде.
* *
- Те всъщност повярвай на всичко това.
Пети елемент?
Тайна магия, която Владимир имаше и целия Доминион
е пазил тайна за векове?
- Или просто са го редактирали от цялата история
след като изгоряха куп хора живи.
Това правят те... лъжи и убивай.
Така че защо не?
- Защото... противоречи
целият свещен елементален ред.
Четиричастната хармония на света.
Не трябваше нека това се случи.
- Майната му.
Те идват.
- Отивам.
- Владимир не го направи победи мрака.
Той просто го даде на някой друг.
Правил ли съм това на Роуз?
- Тя наистина ходи от Тъмната страна на нещата.
- Не не.
Той трябваше да ми покаже Можех да съм някой добър.
Когато всичко ми казва че това, което имам в себе си, е лошо,
трябваше да е добър.
Но той е просто още един паразит Морой като всички нас,
просто използвайки неговия Пазител такъв.
- Стригоите идват. Сега тръгваме.
- Какво?
Вие деца.
Ти ги доведе право до мен.
- Да, госпожо, направихме, но ние ги надскачаме,
и тръгваме с или без теб.
- Роуз, не, тя има... - Лиса, трябва да тръгваме.
[напрегната музика]
- Те са тук.
* *
[Стригои ръмжат]
Вътре.
- Тук ще си в безопасност.
- Знаеше, че идват.
Можете да ги усетите в червата си.
* *
[удари по вратата]
[Стригои ръмжат]
* *
- Хей.
Хей, слушай, ти предполагаш, че Владимир
принуди своя Мрак върху Ана,
но какво, ако го е взела?
Не е ли това, което научихме в неделното училище,
святата преданост на Целуната в сянка Анна?
- Какво е Shadow-Kissed?
Искам да кажа, как всичко това дори има ли смисъл?
* *
- Това е една от частите от историята на Владимир
властите искаше да заличи
защото Духовната връзка
беше плод на Владимир върховен грях.
- [крещи]
Роуз! Роуз!
* *
Роуз! [крещи]
- Лиса!
- Тя е просто дете.
[стенове] Какво по дяволите?
[Стригои ръмжат, пищят]
- [задъхвайки се]
- Никога не се колебайте.
* *
- [мърморене на стар моройски]
[мека напрегната музика]
* *
Нека наследството донесе просперитет на Доминиона.
- Много добре.
Благодаря на всички ви.
Има ли нещо друго, Ирен?
- Има.
Ваше Величество...
Вече десетилетия, ти и аз
са запазили баланс между капризите
на политическата сфера и на траен интерес на вярата.
- Както и всичките осем на моите Първосвещеници
и жрици преди вас.
- Вашите? Хм.
Това, Марина, е точно проблема.
Балансът се срина.
Тази грозна глава с Виктор е само
последното унижение да се налага на вярата
по политически интереси.
Дойде време за вярата да се утвърди.
- Да мърморя къде не принадлежи, искаш да кажеш?
- Да се ​​обадя многото читове, които имаме
натрупани срещу короната.
Не грешете търпение към слабост.
това ти го казвам номиниране на Виктор
би било много сериозна грешка.
- По-добре племенницата ти.
Колко баланс ще има
ако едно семейство контролира и църквата, и държавата?
Освен ако не се пенсионирате.
- Татяна е единственият кандидат за трона
че Църквата ще толерира.
И без подкрепата на църквата,
новият монарх ще се провали.
Елементалистите ще се увери в това.
Ще се уверя в това.
Виктор няма да управлява.
* *
- Видях го.
Те ни последваха тук от клуба.
- Имаха човек шведска маса там.
Какво значение имаме ние за тях?
- Животът ми тук е мъртъв.
- Не, стригоите са мъртви.
Можеш да почистиш и...
- Толкова си далеч от вашата дълбочина.
Нямаш идея как работи този свят.
Не са стригоите Притеснявам се за.
Това са тези които идват след тях.
Ти изгори света ми.
Но за да ни изравни, Ще ти дам
за какво си дошъл тук.
[неразбираема реч]
* *
- Какво, по дяволите, става?
Как може да имате загуби кралицата?
- Какво си ти за какво говориш, Аби?
Кралицата ме увери...
- Имам го от собствените устни на Татяна.
Кралицата няма да се подчини вашето име пред Съвета.
Вече се разчува.
Изгубил си нейното доверие.
Тарус, Озерите, всички те се колебаят.
Може да нямате вашите гласове много по-дълго.
* *
- Не. [задъхан]
Не сега. [стенове]
Не. [стенове]
Не.
[чука на вратата]
* *
- Баща ти ме изпрати.
Добре ли си?
- Просто трябва да се нахраня.
- Разбира се.
[пъшкане]
Соня.
Хей, лесно.
Соня.
[ахва]
По-бавно, моля!
[ахва]
Моля те! Не! [стенове]
- Това е моментът. Имам гласовете.
Трябва само да ме назовете, и е готово.
Те ще изпълнят волята ви.
Марина, моля те, след всичко, което сме дали,
Трябва да имам това.
- Съжалявам, Виктор.
Църквата ми наложи ръката.
Но аз имам една последна карта за игра.
* *
Искам да благодаря скъпата ми приятелка Аби Батиста
за настаняването ни в този важен ден.
Докато избираме нашия следващ лидер,
Напомням ви, че добър монархът трябва да знае кога да управлява
и кога не.
Тъй като няма ясно мнозинство за елементалист
или юнионистки кандидат тази вечер,
Прекратявам тази фракция...
[мърморене на тълпата]
И призоваване на древния обред на кралския процес,
пропит ритуал и осветен
от нашите религиозни предшественици.
Кандидатите трябва да се изправят поредица от свещени тестове.
Който победи, ще управлява.
Така Елементите ще реши съдбата ни,
не твоята застаряваща кралица.
От сега, бъдещето на нашето господство
е в ръцете на Елементите.
[драматична музика]
* *
- Беше само момент.
Ние се поколебахме за един мъничък момент.
- Няма място за разделение лоялност в този свят, Роуз.
Никога не може да има въпрос
от теб или от тях,
аз или вашият отговорник.
Не може да има колебание.
- Разбира се, че не.
Това е шибан сън.
Но ти го усети.
нали
[нежна музика]
Какви бихме могли да бъдем?
- Всяка секунда от него.
Но никога повече.
[мрачна музика]
* *
[напрегната музика]
- В продължение на 500 години заровени в нашите провинции
и да се оставим да забравим че стригоите
не са единствените със силата да ни навреди.
Отвъд отделенията, гледат и чакат,
готови да се стоварят върху нас с цялата им ярост, ако сгрешим.
Но ако историята ни е водач,
първата рана, която страдаме ще бъде самопричинено.
Ние първо включваме нашите.
[драматична музика]
* *
[чука на вратата]
- Слава богу, че си тук. Имах нужда да те видя.
- Не те искам да бъда мой Пазител.
Нито сега, нито някога.
Просто е твърде грешно, всичко това.
Начинът, по който ви експлоатираме.
Просто не мога повече, не на теб.
Ще ми дадат някой, и не мога да избегна това.
Но просто не мога нека бъдеш ти.
Заслужаваш повече.
- Заслужавам?
- Опитвам се да правя най-доброто.
- Нямаш идея какво е да си ние.
Нито един.
И сега ще ми кажеш какво заслужавам?
Ще направиш този избор за мен,
но не мога да се изкажа?
Нямам вариант но да бъда Пазител,
и единственото нещо, което прави всички тези глупости си струват
Ти ли си.
И сега ще го направиш махни това
като някаква услуга за мен?
Нямаш идея от какво бих се отказал за теб.
Бих умрял за теб.
- Да, знам, че бихте, защото ти го направи.
- Върховният грях Владимир се ангажира
беше възкресение.
В изградена вяра върху цикъла на елементите,
няма по-голямо нарушение...
Отколкото внасяне на живот обратно към мъртвите.
Това беше източникът от връзката с Ана,
Целувката на сянката.
Смъртта остави своя отпечатък върху нея...
- [ахва]
- Точно както е на твоя приятел.
- Ти умря
спаси ме при инцидента.
Върнах те.
Ти си целунат от сянка.
Ето защо имаме тази връзка между нашите духове.
Но сега--
сега знам колко е токсичен това беше за теб.
Минавал съм моят мрак към теб.
няма да го правя повече,
не и ако мога да помогна.
- Значи ме уволняват ще реши ли това?
- Това е начало.
- Лиса-- - Съжалявам.
Толкова съжалявам.
[мрачна музика]
* *
- Лиса.
Лиса!
[удари по вратата]
Лиса!
[удрянето продължава]
[стенове]
Лиса!
* *
- Соня?
Соня.
* *
Соня?
[зловеща хип-хоп музика]
* *
[куче лае]