שינויי אקלים ואוכלוסיות יתר לאיים על האיזון בכדור הארץ.
בשום מקום האתגר לא כל כך גדול כמו באפריקה, שם האוכלוסייה...
מכפיל את עצמו תוך כמה עשורים.
הצמיחה הזו אוכלת עוד ועוד אדמה...
ושטחים גדולים של מדבר נעלמים במהירות.
בשנים הקרובות, האחרונה אזורים בתוליים מתכווצים...
לכמה צרורות של שמורה מגודרת, סוג של גני חיות מהוללים.
לפני שיהיה מאוחר מדי, אנחנו לוקחים אותך לספארי...
לאורך מה שנשאר של השממה האפריקאית האמיתית.
מי יש לנו שם?
ברוכים הבאים. אני מארה דאגלס-המילטון.
ואני קווין ריצ'רדסון. ברוכים הבאים לנמיביה.
אנחנו לוקחים אותך לאירוע מדהים מסע דרך אפריקה, עד לקילימנג'רו.
יש רק כלל אחד: לשמור ידיים ורגליים בתוך הסיפון בכל עת.
ואל תשכחו להנות. -מתחילים.
אני ממש מצפה להרפתקה הזו עם מארה.
כילד של שומרי שימור היא גדלה בין הפילים.
בגלל הקשר שלה עם הטבע היא מגיעה לכל היבשת...
והיא מתחייבת לפיל.
כילד ביוהנסבורג האם קווין התעניין בחיות?
אבל עשה קריירה כמומחה לבעלי חיים לא ברור.
אבל בגיל 23 הוא נפגש הבעלים של פארק אריות...
והתשוקה שלו לחתולים נולדה.
עם הרבה מאמץ וכישרון, הוא הצליח להתקבל על ידי גאוות אריה.
לקווין יש הכל בשביל זה להפר את תקנות הבטיחות.
אנחנו מלווים ב מנהל המיקום מארק באר...
מהנדס שטח האל באוקר וטייס הבלונים דני קליט-מרל.
לדני יש בלון, הסינבול, מותאם במיוחד.
לא סל כבד, אלא מאלומיניום ספסל, מה שמגדיל במידה ניכרת את הטווח.
בזכות המדחף אנחנו לא בהתאם לכיוון הרוח.
כשאנחנו עוזבים...
האם זה רעיון נחמד שדני הוא מומחה לבלונים ידוע.
יש לו מדעיים רבים טיולי כדור פורח...
והוא הממציא של כל מיני אוויר מלאכה למשימות חופה.
הודות לדני אנו מקווים מרחוק להגיע לאזורים של השממה.
החיסרון היחיד הוא שרק נוסע אחד יכול לנסוע.
אז קווין ואני צריכים להתחלף, אבל היום אני בר המזל.
השיער שלי מבולגן.
דרך כמה מהנקיקים העתיקים ביותר בעולם...
אנחנו מגיעים לאחד האזורים האחרונים של הקרנף השחור.
ממאות אלפים לפני מאה...
היה מספרם בציד ירד לפחות מ-2500.
הודות לתוכניות חזקות במדינות כמו נמיביה...
המין התאושש במקצת למעל 5000.
אבל הצייד עולה שוב. 120 קרנפים נהרגו שם בשנה שעברה.
הקרן תהיה מרפא, אבל הוא קרטין טהור, בדיוק כמו הציפורניים שלנו.
לחומר הזה אין השפעה, אבל מאיים על מין גרנדיוזי.
בפארקים פרטיים נמצאים קרנפים שוחררו...
אבל היינו רוצים לראות אותם בטבע.
קרנפים שחורים הם ביישנים ו בדרך כלל מתגוררים בצמחייה.
זה לא בטוח שהחיה הזו מראה את עצמה.
אני חושב ששם נמצא הפיצול.
ראית את התן הזה? שם.
אנחנו צריכים להסתובב בערך כאן.
הנהר נמצא בצד ימין ואנחנו הולכים שמאלה.
איי איי קפטן.
אז אתה יודע מי הבוס. -תפסיקי, מארה.
בגלל הציד...
בנמיביה יש אזורים גדולים של קרנף אזור סגור למבקרים.
בתנאי שאנחנו לשמור את המקום בסוד...
האם נוכל לרדת לעומק מקלט הקרנף ב...
בליווי סיירים חמושים בכבדות.
בגבעות האלה. -זה הבקתה?
להתראות חבר 'ה. בהצלחה. -תודה גם לך.
מארה הולכת לבקתה, ואני למקום סודי עוד יותר...
בריכה במקום מרוחק תחנת מחקר.
מגדל שידור של החוקרים היה לאתר ציידים.
אז אנחנו לא יכולים לצלם מראה את הסביבה.
כמה קרנפים נראה? -אולי 20.
לא ייאמן. תוך שעה אנחנו רואים את הראשון.
זאת אלייזה, יש לה את הצופר הארוך ביותר מכל הקרנף הלבן הידוע.
אתה מכיר אותה בשמה. אנחנו רואים אותה לעתים קרובות יותר.
היא באה לכאן כבר שנים אז יש לה שם.
איזה מקום יפה לצפייה בקרנפים.
בניגוד ללבן, השחור חי בּוֹדֵד. לעתים רחוקות אתה רואה אותם במהלך היום.
אבל הם חייבים לשתות מדי יום, אז בלילה הם הולכים לבריכות.
אני מקווה עם אור אינפרא אדום ומיוחד ציוד להצצה.
האם לקווין יהיה יותר מזל או לי?
תראה, תן.
הוא נראה עצבני. הוא בטח שמע משהו.
היי תראה, נמר. לעתים רחוקות אנו רואים אותם כאן.
האם אתה שומע את זה? אני חושב קרנפים מגיעים.
תן, נמר ולבן קרנף תוך דקות.
יש עוד לבוא. -איזה מקום פנטסטי.
איך זה ילך עם מארה?
שום דבר בינתיים. -כן, צפייה בקרנפים דורשת סבלנות.
שמאל, קווין. עוד שני קרנפים. -איזה לילה.
אתה באמת בר מזל. תסתכל על הפה שלהם אלה קרנפים שחורים.
חיות אדירות. אני לא מבין את זה ציידים יורים בהם בשביל הצופר שלהם.
לא אם נירה בהם קודם. -ככה אתה רואה את זה.
הם מאוד עצבניים. תסתכל על האוזניים שלהם. הם יודעים שאנחנו כאן.
מארה, מימין. -היי הסתכל. כמה יפה.
אמא והעגל שלה.
עלינו לפעול בעדינות רבה. אתה רואה כמה הם עצבניים?
הו לא, הם שוב עוזבים.
מה זה היה? משהו מהבהב שם. -זו מלכודת מצלמות אינפרא אדום.
כך עוקבים החוקרים אחר בעלי החיים.
יש עוד גבר בא.
ייחודי שיש כל כך הרבה קרנפים לראות ביחד.
אתה באמת בר מזל. לפעמים אנחנו רואים אותם לא יותר משבוע.
לעזאזל, אני דופק במנורה שלי נגד המוט.
עצוב שחיה כזו אמיצה עכשיו כל כך עצבני מהציד.
אנחנו הולכים לרמת ווטרברג, למרכז לשימור ברדלס.
זה אחד הגדולים אזורים מוגנים עבור טורף זה.
גם הצ'יטה נמצא בסכנת הכחדה.
מחצית מ-6000 העותקים חי בנמיביה.
לטורף הזה יש שטח ציד של עד 150 ק"מ.
בגלל המשחק הרב והאוכלוסייה המצומצמת נמיביה היא אידיאלית עבור החתול היפה הזה.
להיות שונה מאריות ונמרים ברדלסים לא מזיקים לבני אדם.
אבל הם כן הורגים בעלי חיים והחקלאים רואים בהם שרצים.
בדרום אפריקה מצא ספארי לעתים קרובות למקם בשמורות סגורות...
שבו משחררים חיות בר.
שם אתה יכול לראות את חמשת הגדולים להיפגש ביום אחד.
אבל בטבע זה לוקח הרבה קילומטרים וסבלנות למצוא את מה שאתה מחפש.
וזה בהחלט חל על צ'יטות.
המישור בתחתית הרמה מלא באנטילופות, אידיאלי עבור ברדלסים.
אבל בגלל הדשא הגבוה קשה לראות אותם.
אנחנו מבקשים מדני את האזור ממנו לצפות בשמים. עכשיו קווין יכול לבוא.
מארה, את שומעת אותי? -בסדר גמור.
זמן קצר לאחר היציאה, הרוח מתגברת...
נשיאת הבלון אל הסמוך מכות יער שיטה.
נחיתה בין העצים הדוקרניים לא ישרוד את הבלון.
אנחנו צריכים לחזק את עצמנו.
קווין, אתה הולך לנחות?
יש לנו בעיה. הרוח מעיפה אותנו אל השיטים.
אנחנו יורדים. זו פעולת חירום.
אנחנו הולכים מהר מדי. זו הולכת להיות מכה.
פגעת בעצמך? -לא, שום דבר לא בסדר.
פתאום הרוח הסתובבה. זה הפתיע אותי.
בבוקר אנחנו הולכים עם חוקרי הצ'יטה...
הצ'יטות האלה לעקוב עם מלכודות מצלמה...
לאזור שבו באותו יום נראו צ'יטות.
זה מדהים. יש לי הרבה עבד עם אריות וצבועים...
אבל מעולם לא ראיתי צ'יטות נראה מקרוב בטבע.
תראה שם, צ'יטה.
מה הוא מחפש? -אני לא רואה כלום.
הוא עדיין רץ.
אולי הוא רודף אחרינו. -יכול להיות.
אני אתן לו קצת מקום.
הוא נראה קצת אגרסיבי. אני הולך בקשת רחבה סביבו.
זה יהיה העץ. -כן. אני הולך קצת יותר קרוב.
תראה, התזמון שלנו מושלם.
מעולם לא היה לי צ'יטה נראה בעץ.
כן, זה שונה.
תראה, גורים בדשא.
אפילו לא ראיתי אותם. הרמתי את מבטי.
נמרים חיים לעתים קרובות על עצים...
אבל ברדלסים רק מדי פעם לחפש טרף.
האוריקס גדול מדי עבור צ'יטה אחת...
אבל עם כמה הם יכולים להתמודד עם אנטילופה כל כך גדולה.
טורפים רבים משגשגים בפארקים ושמורות כי יש הרבה טרף.
אבל ברדלסים צריכים להתחרות בהם האריות והנמרים הגדולים יותר.
שטח הציד שלהם חזק דרך הגדרות מוגבלים ולעתים קרובות הופכים לטרף בעצמם.
למעשה יש להם גדול אזורים מוגנים במידת הצורך.
היינו חסרי מילים.
תוך כמה ימים היה לנו שני מינים בסכנת הכחדה חמורה.
התחלה מבטיחה מהמסע שלנו דרך אפריקה.
אבל זה עוד לא נגמר. כאשר אנו כשנסעתי משם ראיתי משהו יפה במראה.
בהתחשב באובדן בית גידול עקב גידול אוכלוסיה וציד...
האדם הוא הגדול ביותר איום על הצ'יטה.
אבל בלי התערבות אנושית המין לא יצליח.
החתול הכי חינני ממש צריך לרוץ על חייו.
בדרך לאוקאוונגו בבוצואנה...
אנו חוצים את צפון קלהרי, איפה חיים אריות גדולים מאוד.
מחפש מקום למחנה על בגבול הצפון אנו רואים שלושה אריות גדולים.
הם נורא קרובים לאזורים מיושבים.
מכיוון שבית הגידול שלהם מצטמצם, אריות כן לפעמים נאלץ לתפוס בעלי חיים.
הסכסוך הזה הוא הגורם הגדול ביותר ממספר הירידה של האריות.
80 אחוז מבית הגידול שלהם נעלמו. אה הם לכל היותר 25,000 אריות בר.
תראה, האריות האלה מאתמול.
אתה יכול לראות מה הטרף שלהם? -אני לא בטוח.
אבל זו בהחלט לא פרה.
זה נראה כמו תאו אבל הם לא כאן.
אוי לא, לא ייאמן. זה סוס.
כשתושבי הכפר שומעים, האריות האלה היו שם?
הם עדיין אוכלים. אחד ליד הפגר ואחד מאחוריו.
הם אכלו הרבה. אתה מריח את זה כאן.
הם לא עוזבים עד שהטרף נעלם. אז נוכל לצפות בהם במשך יומיים.
הם נראים רגועים, אבל יכולנו הם גם כפריים זועמים.
הם יודעים שאנחנו לא עושים כלום. יש לנו עקב אחריהם אתמול אחר הצהריים ובערב.
איפה השלישי? הוא בטח שתה.
הם לא עושים יותר: לאכול, לשתות ולנוח.
מה הם זוממים?
מוזר, הם לא שייכים לשטח לפרט. תראה את השני הזה.
זה מפחיד אריות אחרים, אבל הם צריכים להיזהר מאנשים.
הם כל כך נוחים. אנחנו מכירים אותם רק כמה שעות.
הם שמעו משהו. הם ערניים.
אזעקת שווא. זה מה שאריות מעדיפים לעשות. מתעצלים בצל.
אפשר לחשוב שאין להם מושג של הסביבה שלהם, אבל זו אשליה.
הם חוזרים אל הפגר.
"הנהר שלעולם לא מוצא את הים."
האוקאונגו משחרר מיליארדים בכל יום ליטר מים במדבר קלהרי.
זה יוצר את אחד הכי הרבה שמורות טבע בתוליות בעולם.
הדלתא בקושי נגישה ברכב...
אז גן העדן הזה אתה יכול לראות את זה הכי טוב מהאוויר.
השאלה היא איפה לנחות, אבל נראה.
הסכנה הגדולה ביותר לאוקאוונגו לא מגיע מהאוכלוסייה...
אבל ממדינות שכנות נמיביה ואנגולה, שם עולה הנהר.
אנשי אנגולה הוכפל מאז 1990.
הצורך בהשקיה וסכרים...
יהיה בעתיד שיהיה קשה להתנגד.
התערבויות כאלה במחזוריות הדלתא...
יהיה אסון עבור המערכת האקולוגית הייחודית הזו.
הדלתא הפנימית הגדולה ביותר על פני כדור הארץ בדרך כלל רדוד מאוד.
שינויים גדולים בזרימת המים יהיו לו השלכות בלתי הפיכות.
הדלתא תתייבש חזק והרבה חיות ייעלמו.
החלק העליון של הדלתא, הפננדל, הוא עמק רדוד.
רוחבו 15 ק"מ וכתוב עליו 1 עד 10 מטרים של מים, בהתאם לעונה.
כל העמק מכוסה בעבה שכבת פפירוס, אשר צף על פני המים.
בנקודה הנמוכה ביותר הזרם הוא החזק ביותר.
נוצרים שם נתיבי מים רחבים שמתפתלים כמו נחשים גדולים.
בדרום הדלתא מתפשטת כמו אצבעות על יד.
איים צצים בכל מקום, עליהם כל מיני משחקים גדולים יכולים להסתתר.
כשהלכנו להביא את הבלון על אי נידח...
היו לנו שני מפגשים עם פילים.
פילים הם מראה מיוחד. פגישה תמיד עושה רושם.
נהר צ'ובה נמצא לא רחוק מה אוקאונגו, אבל כבישים לא שם.
אז אנחנו צריכים להסתובב במישור לנהוג. זה לוקח יומיים.
בשנות ה-60, בוצואנה התחילה א פרויקט שימור שאפתני.
אבל התוכנית היה כל כך מוצלח...
שאנו נאבקים כעת עם מספר רב של פילים.
האוכלוסייה גדלה מ-40,000 בשנות ה-80 עד 130,000 עכשיו.
העדרים הגדולים לאורך הנהר הרס את רוב העצים...
והאדם והפיל מתנגשים יותר ויותר.
אין פתרון פשוט. בוצואנה נגד ירי...
ולהציל מספר רב של פילים לעבור למקום שבו האוכלוסיה מתמעטת...
הוא יקר ולא מעשי במיוחד.
כשהטבע עושה את שלו, בצורת אלפי בעלי חיים מתים.
אבל המין מונח על כף המאזניים. ציד במקומות אחרים באפריקה נמצא במגמת עלייה...
אז זה נראה רק עניין של זמן לפני גם אוכלוסייה זו מושפעת.
נהיה מאוחר, אנחנו חייבים לעשות מחנה.
לא קרוב מדי לנהר. יש תנינים ענקיים.
תראה קודם את השקיעה.
תסתכל על זה.
איזה תמונה, עם פילים בחזית.
עוֹצֵר נְשִׁימָה.
למחרת אנחנו מחפשים ליד את הצ'ובה עדרים גדולים של פילים.
בילדותי כבר הייתי בין פילי בר, אבל זו הפעם הראשונה שלי בצ'וב.
כאן תוכלו למצוא אינספור משפחות פילים לראות מאות בעלי חיים ליד המים.
האימפלות מאוד רגועות כאן. -כן, רוב הזמן הם בורחים ממכוניות.
זה עדיין מוקדם לפילים, אבל לאורך הצ'ובה תמיד יש מה לראות.
הנה, היפופוטמים. מה עושים אלה על היבשה בזמן הזה?
קווין, תסתכל שם. פַנטַסטִי.
יפה, איזו סצנה.
שני היונקים האפריקאים הגדולים ביותר לעתים רחוקות לראות אותך יחד.
היפופוטמים מגיעים לעתים קרובות לחוף בערב.
במשך היום הם מחזיקים בעיקר במים.
פילים מגיעים לעתים קרובות אחר הצהריים לנהר כדי לברוח מהחום.
כמה נחמד. תוך זמן קצר נצליח טקס פיל שלם ליד המים:
שתייה, אמבטיות בוץ, אמבטיות אבק ולשמור על קשרים חברתיים.
הזקן המוכה הזה נסוג.
זה הולך להיות עמוס מדי בשבילו על חוף הים.
אה, אפרוח בן חודש בבור הזה.
האם הוא ייצא לבד?
מאוחר יותר קיבלנו את מה שחיפשנו: מגע ישיר עם עדר גדול.
מאוד מיוחד, אבל גם די מרשים.
האמא עם העגל לא נרגעת. -היא לא שמחה שאנחנו חוסמים את הכביש.
אני בסדר. היא לא נראית אגרסיבית.
כשאנחנו שקטים, היא תמשיך.
למחרת בבוקר המדריך המקומי לקח שלחו לנו במעלה הנהר...
לראות את החי ממנו נקודת מבט ייחודית.
הם מאוד רגועים.
הם נתנו לנו להתקרב ממש.
אולי קצת קרוב מדי.
הכלבה הזאת לא מאושרת. היא מזהירה אותנו.
lshmail, אנחנו צריכים ללכת.
בטבע יכול לצפות בבעלי חיים להגיע לשיא בעימות מסוכן.
lshmail לא יודע את זה כמותו ומשוטט משם.
קצת מאוחר יותר נעשה שוב משהו מיוחד איתו.
העדר מחליט לאכול על א איון עם דשא גבוה בצ'ובה.
קדימה מגיע הצ'ובה בזמבזי...
הוא מביא לנו ויקטוריה נופלת...
על הגבול בין זמביה וזימבבואה.
ליווינגסטון היה האירופאי הראשון שראה אותם חוקר, בשנת 1855.
המפלים הם באמצע דרום אפריקה. אנחנו בחצי הדרך לשם.
שינויי אקלים ואנושיים התערבויות מאיימות על המורשת העולמית הזו.
עכשיו, בעונה היבשה, יש נפילות 70 אחוז פחות מים...
מאשר בעונת הגשמים. הבאים שבועות זה יהיה אפילו פחות.
אם תוכניות השקיה מסוימות יימשכו, המפלים יבשים לפעמים.
פעם בשנה, עם זרימת מים נכונה ועם ירח מלא...
המפלים יוצרים את התפאורה של מחזה קסום:
קשתות בענן לאור ירח.
אחרי לילה קסום דני ואני שטים בבלון...
בערוץ העמוק של הזמבזי.
בסוף אנחנו מחפשים א נקודת נחיתה על חוף זמביה...
כי אנחנו לא יכולים לטוס לזימבבואה.
הרוח מעיפה אותנו לתוך שיח קוצים. כאן יפגע בבלון.
דני צריך להמריא שוב ולמצוא מקום אחר.
בלון של שני אנשים נווט טוב יותר וצף הלאה...
אבל הנחיתה הרבה יותר קשה. אבל זה חלק מההרפתקה.
אני אוהב את הנחיתות הקשות האלה, כל עוד אין פציעות.
זמביה מציעה הרבה טבע בתולי, אבל הגשם מוקדם במזרח אפריקה...
והיינו רוצים להיות על הסרנגטי לצפות בנדידת העדרים הגדולים.
אנחנו בדרכים לשבוע: קודם כל הזמבזי לאגם קריבה...
ולאחר מכן דרך צפון זמביה אל הגבול.
לא הדרך הקצרה ביותר אבל מרהיב.
שווה את העקיפה.
לאורך הנהר אני רואה עקבות של אריות על הכביש.
עם קצת מזל נתפוס את הפער ואנחנו יכולים לראות אותם שוחים.
קווין הוא מומחה במצבים מסוג זה.
בדרום אפריקה, אחרי חודשים של סבלנות, הוא התקבל על ידי גאוות אריה.
אל האריות כאן מגיע הניסיון שלו שימושי כשאנחנו רוצים להתקרב.
אני חושב שראיתי שם לביאה. -אתה צודק. בואו נסתכל.
הו, לביאה יפה, ואריה ענק.
קווין, עוד אריה למכונית. זה יכול להיות ממש מעניין.
אריות לא אוהבים להירטב...
אלא נהר בשטחי הציד שלהם הם יעברו.
לפעמים הם הולכים לשחות כשחם.
בטנזניה אנחנו מבקרים ביצת טרנג'יר...
שבו הרבה משחק גדול בא ביחד בעונה היבשה.
ואז יער אגם מניארה, מכתש נגורונגורו, הסרנגטי...
ולבסוף קילימנג'רו.
אני חושב שאני רואה את דני ומארק בביצה.
כן אלו הם. אבל הבלון עדיין לא קם.
אולי מזג האוויר לא נוח. -יש משב רוח מהצד הזה.
זה יהיה נחמד אם נוכל לטוס. כל החיות האלה.
במיוחד בצד הזה של הביצה. -נראה.
דני, אפשר? -אני לא יודע. יש רוח חזקה.
יותר מדי רוח? -מהצד הזה.
דרך הלא נכונה. אנחנו מחכים. -אולי עד השקיעה.
תצחקי, מארה.
הרוח נושבת עם השקיעה תשכב וה-Cinebulle יכול להמריא.
בדרך לדני ומרה להרים...
אני רואה שוב את הבלון נופל. זה לא הלך לפי התוכנית.
אחרי הגשם של שבוע שעבר כמה עדרים כבר עזבו.
אבל עדיין יש הרבה משחק. אני לא מבין מה דני עושה.
מארה, את שומעת אותי?
מה קורה? -אני שומע אותך. יש לנו בעיה במנוע.
הוא ממשיך להכות. אולי נצטרך לנחות.
אתה חייב לנחות שם אחרת אני לא יכול להגיע אליו.
תחזיק מעמד.
אנחנו הולכים לנחות.
דני צריך להשיג חלקים ב- המקום הקרוב ביותר, יום נסיעה.
אנחנו מסכמים קצת מאוכזבים ללכת לאגם מניארה.
שם, נמר.
הוא הולך לעץ הזה שם.
אנחנו הולכים להסתכל מקרוב.
אתה רואה אותו? -לא, הוא מאחורי השיח הזה, אני חושב.
משמאל, מול תל הטרמיטים הזה. -כן, אני רואה אותו.
אני חושב שזו היא להסתכל בעץ.
פַנטַסטִי.
זוג. איזה מראה יפה.
אולי נראה אותם שותפים לפני החשיכה.
אגם מניארה עם היער הטרופי שלו...
נמצא במרחק של פחות משעה נסיעה מ-Tarangire. זה מקום מיוחד בשבילי.
גדלתי כאן כשאבי למד פילים.
הגעתי לכאן בגיל צעיר מכור לחיי בעלי חיים...
וזה מעולם לא נעלם.
כמה נפלא לחזור סוף סוף.
אבא שלי לקח אותנו לכאן ממש עד הפילים.
וואו, איזו ילדות.
פקק תנועה ביער. -יפה.
אני מקנא שתוכל להיכנס לסינבול.
זה הולך להיות מרהיב.
יש לי בעיה. אנחנו הולכים לנחות בקרוב.
הבלון פתוח.
רואה, שם למעלה? אני לא מבין את זה. -זה מוזר.
דני המסכן, הוא נראה כל כך עצוב.
אני יכול להגיע לשם. קודם תקלה במנוע, ועכשיו זה.
מקווה שהוא יצליח בקרוב.
לא כדאי לתת לי את המושב? -לא, לא ככה זה עובד.
אתה ב-Tarangire, ואני ב-Manyara. -לא יותר להתרסק.
הבלון נמצא למחרת. התעוררה עומס מעל היער.
הצמחייה היא לא יער גשם, אלא יער מי תהום.
רק לעתים רחוקות יורד כאן גשם, אבל מים מחלחלים למרגלות עמק הבקע הגדול...
מספק לחות שעליו הצמחייה הזו משגשגת.
יפה.
נֶהְדָר. אני באמת מרגיש כמו ציפור.
בפסגה נגיע למדרון של מכתש נגורונגורו...
הקלדרה הוולקנית הגדולה בעולם ומערכת אקולוגית אפריקאית ייחודית.
היער הזה בצד הדרומי של המכתש...
נוצר הודות לעננים ש אל תעבור את הגבעה.
אנחנו ליד הסרנגטי היבש, אבל זה נראה כמו האמזונס.
בקצה המכתש אנו רואים נוף שונה לחלוטין.
אפילו יותר יפה מהצפוי. - זה מה שאני אוהב, לא?
קוטר המכתש הוא רק 20 ק"מ, אבל הוא שופע חיי בעלי חיים.
נגורונגורו הוא למעשה סוג של מיני סרנגטי.
בחצי שעה נסיעה למטה העננים נעלמו.
אבל הם יכולים לחזור מיד. מזג האוויר משתנה חמש פעמים ביום.
והצמחייה ההיא: איזה מעבר.
מה אתה חושב על זה? -זה שווה את העקיפה.
זה באמת ייחודי. -חיות פרא בכל מקום.
ילד, איזה עדר של גנו. -כן, וזברות שם.
יש תאו בחוץ בשמש. -אנחנו הולכים לחפש.
היפופוטמים, תאו... איזה גן עדן.
לכן זה כל כך מיוחד כאן. - אומר ש.
תן לי לראות.
וואו, תראה. שם.
תראי, שתי לביאות.
האם הם ילכו לצוד את התאו? -טוב, הם לא ממש מתכוננים.
תראה, שמאלה. יש להם כבר טרף. -איפה?
ממש מול הלביאה ההיא.
לבחורים האלה יש לעת עתה לא מוטרד מהם.
תראה, העננים חזרו.
מקווה שזה יישאר יבש עד שנקים את המחנה.
בערב, כשכולם התכוננו ללילה היו לנו מבקרים.
מארה. -מה?
הכל טוב? יש אריות מסתובבים. אני לא יודע כמה.
נשמע כמו אחד עם האוהל שלך.
היי, תמלח את זה.
הכל בסדר? -אני חושב כך.
היי, צא החוצה.
נעלמת, אתה.
מה קורה? - הוא מרים את המחצלת.
הוא חזר שוב. את כל. -מה עכשיו?
הו לא, הוא תופס את הצד של האוהל.
היי, עזוב את האוהל שלי.
הוא פשוט ממשיך. צא החוצה.
מה קורה? -הבחור הזה רוצה להיכנס.
צא החוצה. לִקְפּוֹץ.
אני חושב שהם עוזבים.
אני בא אליך.
אחרי אתמול בלילה, הפחד היה טוב. אה טורפים הגיעו לעתים קרובות יותר למחנה...
אבל מעולם לא היה נזק. למרבה המזל כולם לא נפגעו.
עכשיו יש לנו מחסה במחנה ספארי בסרנגטי...
התחנה הבאה שלנו.
ליד המחנה זה נעשה עסוק יותר.
עדרי גנו וזברות בכל מקום.
סימן לכך שההגירה הגדולה בעיצומה מגיעים לחלק הזה של הסרנגטי.
כ-2 מיליון בעלי חיים משתתפים הטרק מהמסאי מארה בקניה...
לסרנגטי בטנזניה, אחרי הגשם.
ובכל זאת קשה למצוא את העדרים. מיקומם תלוי בגורמים רבים.
למרבה המזל, נראה שהגענו בדיוק בזמן. הדאגה היחידה שלנו היא מזג האוויר באזור.
תלוי בגשם עדרים פשוט נעלמים...
לשטחי מרעה עשבים יותר בהמשך.
בשנות ה-60 טנזניה הלכה יותר להגן על הטבע מכל מדינה אחרת.
תיירות אקולוגית מכניסה הרבה כסף.
אבל הצרכים של האוכלוסייה שגדל מ-10 ל-50 מיליון...
ויוכפל תוך 40 שנה...
לעשות כזה גדול מוגן אזורים שקשה להגן עליהם.
עם השקיעה אנחנו חושבים על ההשפעה העצומה...
שיש להם תוכנית לכביש מהיר דרך הסרנגטי.
בלחץ כבד, החיבור של אגם ויקטוריה עם מזרח טנזניה...
לשים במקרר, אבל לכמה זמן?
קלה לחלוטין.
תראה, הם בכל מקום. -אני רואה.
זו אפריקה הפראית האמיתית.
איזה אסון. להיות בבוקר הזברות והגנו נעלמו.
במחנה לא ירד גשם, אבל שמענו רעמים קדימה.
בדרך אנחנו מבינים את זה תרחיש אסון.
למרות שעדיין יש הרבה דשא טרי, החיות עזבו.
אנחנו רוכבים אל המישורים איפה ירד גשם בלילה...
להרים את המשיכה שוב.
זהו, צבוע מנומר. -זה לא נראה טוב.
אני בודק לראות את העדרים. הם לא יכולים להיות רחוקים.
מארה, תראה שם, ליד האגם היבש הזה.
זה עדר.
הם הולכים בדרך הלא נכונה. כאן יבש.
היה הרבה דשא במקום שבו הם היו. הם עוקבים אחרי הגשם.
אנחנו גם הולכים לקילימנג'רו. מזג האוויר יכול להיות רע מאוד שם.
הר קילימנג'רו ממוקם בטנזניה, ממש על הגבול עם קניה.
עם 5895 מטרים שלו הוא ההר הגבוה ביותר של אפריקה לעתים קרובות אפוף ערפל...
ולפעמים לא נראה במשך שבועות.
אחר הצהריים זה מקיף רק דק להקת עננים בראש ההר.
רוב בעלי החיים בתחתית ההר החיים בצד הקנייתי...
אבל הגנה לטווח ארוך תוכניות נושאות פרי.
פילים, אנטילופות וטורפים חזרו להרים של טנזניה.
אנחנו רוצים לטוס מסביב לקילימנג'רו בסינבול...
ובמטוס מחבר שעובד כאן.
אבל עננים כהים מתאספים ביחד, אז היום זה לא עובד.
ואז פשוט נעקוב אחרי פיל עם העגל שלה בשיח.
אבל הפיל רוצה אותנו לראות מקרוב.
פילים רק לעתים רחוקות מגיבים כך למכוניות.
כנראה שיש לה יותר אנשים פגש אותה שנתנה לה אוכל.
בדרך לקילימנג'רו אנחנו חושבים בחזרה למסע המיוחד שלנו.
יש עדיין שפע של שממה שראוי להגן עליו.
אבל העובדה שהקרחונים על ההר אלך בעוד עשר שנים...
מציין עד כמה פגיע הפלנטה שלנו היא.
עקבות אריות בכל מקום. -אנחנו הולכים לראות איפה הם.
כן, לא בא לי להיות מותקף שוב.
יפה, קווין. תראה.
שלושה גורים. השאר בהחלט במצוד. -הפרענו אותם.
כל עוד הם לא הולכים רחוק מדי. יש טורפים.
הם כבר חוזרים. מדהים. -דבר טוב.
חָמוּד.
אוי יקירי, בקר... זה יכול להיות מעניין.
דמיאן בל מוביל את המבצעים נגד ציידים מסביב לקילימנג'רו.
המטוס שלו שימושי איתור פעילויות לא חוקיות.
אבל היום הכל עניין של כיף. עם דני וקווין...
בואו ננסה את המדרונות מהר קילימנג'רו.
בקטע היפה הזה של אפריקה...
זה נראה לנו, למרות כל המאמצים מממשלות וארגונים לא ממשלתיים...
משימה ענקית לשמור הכל.
אנשי אפריקה עולה כל חמישה חודשים...
עם האוכלוסייה של העיר ניו יורק.
אנחנו צריכים למצוא איזון בין הצרכים של האוכלוסייה...
והרצון לשמר את המורשת הזו לשמר אותו לדורות הבאים.
בשבילנו, אנשי שימור שגרים באפריקה...
זו הייתה הרפתקה בלתי נשכחת.
את הזיכרונות האלה נשמור להמשיך להוקיר.