[מוזיקה מפחידה]
אתה בטוח שזה בטוח? -[סבסטיאן] בטח, זה מהמרפאה.
[פולין] אבל מה זה עושה?
כדורי שינה זה לא כזה כיף.
חבר'ה, תאמינו לי, עשיתי את זה בעבר. אנחנו רק צריכים להישאר ביחד.
אף אחד לא יוצא מהחדר.
[תיאו] קדימה, בוא נפסיק להיתקע. הא?
חבל אם אתה טמבל.
בְּסֵדֶר.
[לגלג]
[מוזיקה מסתורית]
[מוזיקה מבשרת רעות]
[כלב נובח מרחוק]
[גניחות]
[מוזיקה מבשרת רעות ממשיכה]
[מנחר]
[פיצוח מעוות]
[זִמזוּם]
[פיצוח מעוות נמשך]
[זמזום]
[פיצוח מעוות נמשך]
[משוך]
[מוזיקה מבשרת רעות מתעצמת]
[נתז מעוות]
[מוזיקה מבשרת רעות מתפוגגת]
-אחי, תתעורר. איפה פאולין? -מה?
חבר'ה, תתעוררו. איפה פאולין? -מה?
-[צועק] פאולין! פאולין! -פולין?
[תיאו] פאולין!
ליד הבריכה!
[הכל] פאולין!
[מוזיקה מבשרת רעות]
[נעימה מתנשפת]
[קלמנט מייבב]
[הִתנַשְׁמוּת]
[נושפת]
[הערה מבשרת רעות]
הבה?
לא.
אני רוצה לעשות את זה לבד היום.
אתה בטוח?
כן אני בטוח.
[כולם מוחאים כפיים ומריעים]
תפסיק עם זה.
-[סבסטיאן] לאט. -בוא הנה.
[נעימה מצחקקת]
[פולין רוטנת]
לִרְאוֹת? אמרתי לך. קח את זה.
[נאנח]
-טוב שאתה כאן. -כן כן.
אני לא יודע איך להגיד את זה, אבל אני כל כך מצטער.
בשביל מה?
מחזיר את החרא הזה מהמרפאה.
[לגלג] אתה צוחק?
אני לא יכול לחכות לעשות את זה שוב.
[לגלג] זה היה, כאילו... זה היה מטורף.
[מוזיקה אינטנסיבית]
6 חודשים מאוחר יותר…
[גלים רועמים]
[מוזיקה מסתורית]
[ביפנית] עזור לי, אבא.
[מתנשפים]
[נאנח]
[מוזיקה מפחידה]
אני אהיה בבית בסביבות 8. אוהב אותך, אמא.
-[אזעקה לרכב] -[כלב נובח]
[אידריס במרחק] מהרו!
[צעדים מתקרבים במהירות]
[אידריס] מהר! בדרך זו!
[קלמנט] קדימה! זִיוּן!
[פולין] סב, תזדרז!
[מוזיקה מבשרת רעות]
[סבסטיאן מתנשף בכבדות]
[מחנק]
היי אתה! בוא תעזור לי לגרור אותו!
[נאימה] קדימה!
[כלב נובח]
[נובח באגרסיביות]
[כלב ממשיך לנבוח]
-[אווה] מה לא בסדר איתו? -אל תדאג. זה קורה. אני מטפל בזה.
היי! סב!
סב, לעזאזל!
עכשיו זה לא הזמן. אנחנו הולכים למשוך תשומת לב. זה לוקח יותר מדי זמן.
האם להתקשר למוקד 911? -לא!
הוא נתן לי מספר להתקשר למקרי חירום.
מרפאת שינה ONEIROY
[סבסטיאן] אני יכול ללכת הביתה?
-אני בסדר. -[הלנה] לא, את לא.
לקח לך שעה להגיע.
-האם זה מצלצל בפעמון? -[כדורים מקרקרים]
יש לנו הרבה גניבות ומצאתי עקבות לכך בדמך.
אני לא יודע, אולי…
-אולי המבחן שלך היה שגוי-- -אל תיתן לי את זה.
איסלוטרופין ניתן רק כאן ובמקרים מאוד ספציפיים.
בסדר, לקחתי…
-לקחתי רק שני כדורים כדי לנסות אותם. -לנסות אותם?
לא רק שזו גניבה, אבל זה מסוכן לך.
-אתה מתכוון להעליב אותי? -לא, אני כאן כדי לעזור.
אבל אם תעשה את זה שוב, אני לא אתן לזה לעבור.
[אווה] מה קרה?
חשבתי על התקפים נרקולפטיים לא היו מזיקים והרגע התעוררת.
לא יודע. חייב להיות תלוי באדם.
מה זה בדיוק המקום הזה?
ה-OSC. מרכז מתמחה בהפרעות שינה.
יש לו נציג נהדר.
גן עדן לסהרורים ולנרקולפטיים.
-כמו סבסטיאן? כן, כמו סב.
הוא מכיר את המקום הזה מבפנים והאחיות אוהבות אותו.
[מנחר]
-הרגע עברת לכאן עם ההורים שלך? -רק אמא שלי.
אבא שלי נפטר לפני שישה חודשים.
-אני מצטער. -זה בסדר, לא ידעת.
אתה מתחיל בדה נרוואל ביום שני?
-בית ספר תיכון? כֵּן. -איזו שנה?
-בָּכִיר. -גם אני.
-נלחצת? -להיות הילד החדש פשוט מבאס.
בנות, לכו הביתה, אנחנו שומרים עליו תחת השגחה.
אנחנו לא יכולים לראות אותו? חיכינו שעתיים.
לא, הוא צריך לנוח. לך הביתה, תישן קצת.
גדול.
רוצה לראות בחור ממש מוזר?
כאילו, סב הוא כלום לעומתו.
בוא, יהיה כיף.
רגע, אנחנו לא יכולים פשוט להיכנס!
לְצַנֵן! לא נפריע לו, בטוח.
[דלת חורקת]
[מוזיקה מפחידה]
[צג הלב מצפצף בהתמדה]
[אווה] למה אנחנו כאן?
הוא ישן כבר עשר שנים.
כן בטח. אתה מזדיין איתי.
לא אני נשבע. סב אמר לי.
הוא ישן כל הזמן הזה. זה מדהים.
הוא מעולם לא עזב את החדר הזה, מעולם לא קם.
אז, הוא בתרדמת.
[נעימה] לא. אז למה שהוא יהיה כאן?
הוא פשוט ישן. זה מטורף, נכון?
סב ואני באים לראות אותו לעתים קרובות.
תפחיד אחד את השני בחדר שלו.
[צג הלב מצפצף בהתמדה]
[לוחש] רומיין?
[צפצוף חזק]
[נעימה] מה עשית?
בואו נסתלק מכאן לעזאזל! בחייך!
[צפצוף חזק נמשך]
[אווה] אתה חושב שהערנו אותו?
-[נעימה] רוצה לחזור ולבדוק? -לא לא ממש.
ללכת הביתה זה מבאס.
למה? ההורים שלך קפדניים?
לא, הם בסדר.
זה האחיות התינוקות שלי. הם לעולם לא יתנו לי לישון.
מה איתך? הזוג שלך - אמא שלך לא תכעס?
היא עדיין לא בבית. אני רק צריך להיות במיטה כשהיא נכנסת.
-האם היא עובדת בלילות? כן, היא דיילת.
ומאז שהגענו לפה, המשמרות שלה הן בכל מקום.
אוקיי, טוב, נתראה.
-[תינוק בוכה מרחוק] -נתראה. שינה טובה.
[דלת נפתחת ואז נסגרת]
[פלורנס] לא הייתי צריך העיר אותך. הא?
שוב מתקשה לישון?
אני בסדר. אני צריך להסתגל, בכל מקרה.
-למה אתה לא במיטה? -מחר היום הראשון ללימודים.
קיבלתי את המצרכים שלך. -חשבתי שאנחנו הולכים ביחד?
ובכן, זה נעשה עכשיו.
לא רציתי לאמץ ההמונים של יום ראשון אחר הצהריים.
הנה, הבאתי לך את זה.
-אתה לא אוהב את זה? -לא, זה נהדר.
[פלורנס] כן, הייתי צריך הלך למיטה.
[מוזיקה מסתורית]
[תוכנית טלוויזיה]
[אווה] סבסטיאן?
אני לא מפריע לך?
בכלל לא.
[אווה] הייתי באזור. רציתי לראות מה שלומך.
אתה מכיר מישהו אחר כאן?
לא, אבל זה היה כל כך מוזר אתמול בלילה, רציתי להיות בטוח ש--
[סבסטיאן] שהייתי אמיתי?
גם אני לא בטוח שראיתי אותך באמת.
לפחות אתה מזהה אותי.
אני אפילו לא יודע את שמך. -אווה.
אווה.
אני מתכונן ללכת. אני מניח שהמשפחה שלך תהיה כאן בקרוב.
לא, זה לא סביר.
רוצה לשבת?
ובכן, כבר ראית אותי בג'אמי שלי.
יש לנו טלוויזיה.
אז, קצת התחלנו עם הסוף...
- נוכל להחזיר את הזמן לאחור ולהיפגש מוקדם יותר? -בסדר.
שלום. סבסטיאן פרמי. נעים להכיר אותך.
-אווה. -נעים להכיר אותך, אווה.
-מה את עושה, אווה? -[אווה ​​מצחקקת]
[צוחק]
לא הרבה. [מצחקק]
-[פטפוט לא ברור] -[בנות צורחות בהתרגשות]
[פעמון בית הספר מצלצל]
[מורה] כמו בתחילת כל שנה,
אנא מלא את הטופס עם השמות והמקצועות של ההורים שלך.
תודה.
[ילד] תודה.
אַבָּא
[ילדה] תודה.
שלום.
יש לך עט?
[ילד מצחקק]
[מצחקק]
[פטפוט לא ברור]
[אידריס] אני יכול לראות?
רוצה להיות הדוגמנית שלי?
-[אידריס] מה? -רוצה להצטלם בשבילי?
-אל תתבייש. -כן בטח.
[פולין] אני נשבעת, יש לך גוף נהדר. מאוזן היטב.
אני יכול לעצב משהו שיתאים לך.
אני יכול להיות דוגמנית. -לְגַמרֵי. [מצחקק]
-מה קורה? -לא רוצה לעזור לאחיך במקום זאת?
-אוֹתוֹ? לא יכול אפילו להסתכל עליו. -[קלמנט] מבאס, אמיגו.
[נעימה] תינוקות מסכנים. הם לא באותה כיתה.
-פרידות הן קשות. אתה תתגבר על זה. -תבדוק את זה.
מה זה?
זה היה של אמא שלו כשהיתה בת 12. -[שניהם מצחקקים]
אז, אתה בכיתה של אווה?
-כֵּן. -מי זו אווה?
הילדה שעזרה לי עם סב אתמול בלילה,
בזמן שברחת עם הנסיך צ'ארמינג.
-שתוק. -[קלמנט] ובכן, אהבתי את זה.
מזל שהבחור עם הכלב שלו לא תפס אותנו. גם באמצע הטיול.
מה קורה, חברים?
-מה קורה? -הכל טוב?
-מרגיש טוב יותר? -אותו דבר. הם לא החזיקו אותי הרבה זמן.
לא אמרת שאווה חזרה לראות אותך אתמול?
כן, היא עשתה זאת.
כאילו, לבד?
היא יכלה לבקש ממני ללכת.
-מה היא רצתה? -כלום... לראות איך היה לי.
-[פולין] האם היא שאלה עלינו? -שוב אנחנו חוזרים על זה.
[פולין] מה? מותר לי לשאול.
היא לא שאלה אותי כלום לגבי איסלוטרופין.
-אם לזה אתה מתכוון. -[נעימה] הנה היא.
-אני הולך להגיד שלום. אנחנו צריכים לדבר על המרפאה.
-[מקשקש בלעג] -[כולם מצחקקים]
זאת אווה?
מוזר, לא?
אתה חושב שכולם מוזרים.
[נעימה] בכנות, היא מגניבה. היא לא תדבר.
ביליתי איתה את הלילה במרפאה. היא נראית ממש נחמדה.
-אתה בעניין שלה. -[שניהם מצחקקים]
[מוסיקה מותחת]
-תראה לי? תודה. -כאן.
נתת לה את המקדחה?
[נאנח] מדבר עם מטופלים זה העבודה שלך, לא שלי.
חדר הסריקה מוכן.
-היו לה שלושה SA, אז קח את זה בקלות. -בסדר.
[הלנה] הנה.
הגלולה הלבנה תעזור לך לישון,
והכחול יופעל השינה הפרדוקסלית שלך,
שבו אתה חולם.
מכונות אלו עוזרות לנו לראות מה קורה כאן.
-סיפרתי לך הכל על החלומות שלי. -[הלנה] כן, אבל הם רק זיכרונות.
כשאני מקשיב לך ספר לי סיפור, אני אומר לעצמי אחרת.
אנחנו עלולים לאבד דברים חשובים בדרך.
בזכות הגלולה והסריקה, יש לנו גישה ישירה לחלומות שלך.
-כמו סרט? -[הלנה] במובן מסוים, כן.
אלא שלא חד.
[מכונה מצפצפת]
[מזעם]
[מוזיקה היפנוטית]
[ולנטין] היא רק נכנסה שינה פרדוקסלית.
זה הולך להיות ברור יותר.
יש לנו משהו.
[מוזיקה היפנוטית ממשיכה]
[מוזיקה נעצרת]
-למה הקשבת? -משהו שאני עובד עליו.
-אתה עושה מוזיקה? -קצת. במחשב.
-אפשר להקשיב? -אנחנו עדיין לא מספיק קרובים.
איפה היית לפני חצי שנה?
למה? אני צריך אליבי?
לא, אבל חשבתי אתה ואני יכולנו לבטל את הזמן.
זה נכון. אממ…
לפני שישה חודשים…
הייתי בחוף, טיילתי.
אתה?
לפני שישה חודשים…
ישנתי.
במרפאה או בלובי הבניין שלי?
גם אני ישן במיטה שלי, אתה יודע.
בזמן הזה?
אין זמן.
נָכוֹן.
-אתה לא הולך לשיעור? -כן. פשוט ממש מאוחר.
[מצחקק]
כמו היום.
כֵּן.
[מוזיקה מפחידה]
[מוזיקה מפחידה מתנגנת במחשב]
זה ממש מגניב.
-מה הכותרת? -בדרך כלל, זה הדבר הראשון שאני חושב עליו.
[מוזיקה נעצרת]
[סבסטיאן מצחקק]
-שֶׁלָה… -מצטער.
-לא, זה לא אתה. -באמת, זה…
אני מצטער.
אני יכול להאזין שוב?
בטוח.
[מוזיקה מפחידה חוזרת להתנגן]
[מאמן] קדימה, קדימה! הֲגָנָה!
קדימה, תעביר את זה! כֵּן!
[הכל] כן!
אתה רואה איך זייפתי אותך? -כֵּן.
-גם אני נתתי הכל. -[נעימה מצחקקת]
אני מורה, אתה יודע, 30 יורו לשעה. אתה בפנים?
-אני בסדר. -בסדר.
אני לא צריך להגיד לך את זה, אבל...
סב ממש אוהב אותך.
ורציתי לדעת אם היית בוחנת אותו או...
אני מצטער?
אל תגיד לו שאמרתי לך, אבל...
דיברנו בטלפון אתמול ו...
הוא נראה די מאוכזב, אז...
אני יודע שזה לא ענייני. -לא זה לא.
האם שאלתי מה כולכם עושים בלילה השני?
[דלת נפתחת ואז נסגרת]
[תיאו] יש כמה מתנות
בשבילכם חברים. כאן, מידה 12.
-אתה מטורף! -ולנאימה.
-מתוק! איפה השגת אותם? -דרך הלקוח של אבא שלי.
-אני אחסוך לך את הפרטים. -מטומטם. תודה.
-בבקשה. -האם זה זה?
אחי, אני מצטער. לא היה לי כלום מהמאה הקודמת אז... [לגלג]
-אני עלוב, אדוני. -[נעימה צוחקת]
[פולין] מה איתי? אני לא מקבל כלום?
-[אידריס] הוא לא מתעסק.
-וואו. -[קלמנט] הו, וואו, פלסטיק.
-שרשרת נחמדה. -מדהים.
-והרצועה? -לפחות אני לא נראה כמו פודל.
-[צוחק] -[נעימה נובחת]
-אל תקשיבי להם, מותק. אני אוהב את זה. -אין דאגות.
ועכשיו, המתנה של סב.
-סליחה, אין מתנה ממני. -מה?
[תיאו] למה אתה מתכוון? בילית שם יומיים.
-לא קיבלת? -אני נתפסתי.
אז אנחנו צריכים להסתפק במה שנשאר.
-נתפסת? מה הם יודעים? כלום, אבל הם עליי.
-אתה חסר תועלת! -[סבסטיאן] למה שלא תלך?
או בקש מאבא שלך שיקנה לך מרפאה.
-מה אמרת? אמרתי תשאל את אבא שלך.
אל תריב על החרא הזה.
[קלמנט] תירגע. עדיין יש לנו כמה.
[סבסטיאן] יצאתי מכאן.
[תיאו] הו, אני מבין. לך לרוץ אחרי החברה שלך!
אווה?
אתה בסדר?
נראה כמו אווירה מהנה.
לא, לא, זה תיאו. אָנוּ…
רק דיברנו.
נראה שגם אתה מדבר עם נעימה הרבה.
למה את מתכוונת?
דבר עליי כל מה שאתה רוצה, אבל אני לא רוצה לשמוע את זה.
[מוסיקה מותחת]
[מזעם]
למה לסרוק אותו אחרי כל השנים האלה?
הייתה לו פעילות מוחית כלשהי, אבל אף פעם לא עד כדי כך.
מה גרם לזה?
[לוחש] רומיין...
אין לי מושג. אבל זה נראה כמו הוא יכול להתעורר בקרוב.
[מְהַסֵס]
[מוזיקה מסתורית]
-ראית את זה פעם? -תמונת סטילס לכל כך הרבה זמן? לא.
-[צפצופי מכונה] -ואף פעם לא חד כזה.
האם זה קפא?
[ולנטיין] אני יכול לאתחל, אבל אני לא חושב-- תראה.
זה מדהים.
[מוזיקה מבשרת רעות]
מה לעזאזל?
[מוזיקה קודרת]
[מוסיקה מותחת]
[פטפוט חופף]
[מצחקק]
-[אווה] ראיתי אותך בתחנת הרכבת הישנה. -מדהים.
ראיתי אותך גם.
אבל לא סיפרתי לאחרים. תראה, אני יכול לשמור סוד.
בסדר, אני סולח לך. תגיד לי. אני יודע שאתה מת על זה.
מה אתם לוקחים?
איסלוטרופין.
[מוסיקה מותחת]
[כדורים מקשקשים]
זה כדור שאני מקבל מהמרפאה.
זה הופך את החלומות שלך לאינטנסיביים בטירוף.
אתה אמור לקחת את זה עם כדור שינה,
אבל בלי זה, ההשפעה היא...
זה יותר מסם.
שֶׁלָה…
זה מסע.
זו חוויה מטורפת לחלוטין.
[מצחקק]
[מוזיקה מפחידה]
לאחר זמן מה, כשאתה עדיין ער...
משהו קורה… והחלומות שלך מתערבבים עם המציאות.
העולם סביבך עדיין קיים, אבל...
אבל זה משקף את החלומות שלך.
אתה משתחרר לגמרי, אבל באותו זמן, אתה שולט בהכל.
[כוכבים מרחפים]
[וווש]
-אתה חולם ער. -בְּדִיוּק.
כשאתה באמת בחלום שלך...
המציאות היא…
[מצחקק] מהמם.
[מוזיקה אפלה]
[מוזיקה טרנסצנדנטית מרגשת]
[תריסי מצלמה בלחיצה]
[מוזיקה טרנסצנדנטית מרגשת ממשיכה]
[גרגור מים]
[צופרי מכונית צועקים]
[אווה] אין נסיעות רעות?
היו לנו כמה תקלות בהתחלה,
כשלא הצלחנו להבחין חלומות מהמציאות.
-[אווה] אבל לא הפסקת? -[סבסטיאן] אנחנו יודעים איך לנהל את זה עכשיו.
אני נשבע. אנחנו מתחזקים.
אני רוצה לבוא איתך. אני רוצה לנסות את זה.
אני לא יודע אם נעשה את זה שוב. -למה את מתכוונת?
נגמר לנו.
ובהתחשב במה שקרה במרפאה בפעם הקודמת,
אני לא בטוח שאני יכול להשיג יותר.
[מוזיקה מפחידה מתנגנת באוזניות]
[קולו של סבסטיאן] זה כדור שאני מקבל מהמרפאה.
זה הופך את החלומות שלך לאינטנסיביים בטירוף.
אתה משתחרר לגמרי, אבל באותו זמן, אתה שולט בהכל.
[מוסיקה מותחת]
[הִתנַשְׁמוּת]
[מכונות מצפצפות]
[מוזיקה מאיימת]
-[מתנשפים] -[טחינה מבשרת רעות]
[הדהוד חבטה]
[מוזיקה מבשרת רעות]
[טחינה מבשרת רעות]
[צורח]
[הצרחות נמשכות]
[ביפנית] אני לא יכול לעשות את זה יותר.
אין לי כוח.
[מתנשפים]
[שריקה בגובה רב]
[מתנשפים]
[מוזיקה מסתורית]
[מוזיקה מבשרת רעות]
[קרשנדו מוזיקה מבשרת רעות]
[שריקה בגובה רב]
[מוזיקה אינטנסיבית]
כתוביות מאת: ג'ולייט אייברי