Önskar: Halvvärlden är verklig.
Och för de som lever i dess skugga...
det är obevekligt.
Men när du lyfter på slöjan...
det finns en värld av under att skåda.
Av liv så rika...
så vacker...
ditt hjärta vill bara explodera när du ser det utvecklas.
En bror och syster delad av svek.
En krigare som svurit att skydda.
En mördare söker för sitt hjärta.
En outsider som vill tillhöra.
Deras smärta,
deras rädsla,
deras förhoppningar.
Dessa visioner förföljer mig.
De inspirerar mig också att vara fri.
Jag kommer att bli bra.
Du bör gå.
Jag är säker på att din familj är det väntar på dig.
Det är okej.
Allt min far någonsin ville ha var att rädda mig.
Han kunde inte hantera smärtan av att förlora ett barn.
Men det betydde...
förlorat honom tidigare Jag skulle.
Hur är det att veta kommer du att leva för evigt?
Om du inte har någon att dela det med...
det är meningslöst.
Jag har alltid vetat Jag hade väldigt lite tid.
Och jag, liksom, ogillade det.
Avundade de som hade mer.
Men nu?
Så nära slutet?
Det är så man lever livet det spelar roll.
Jag har kunnat vårda de senaste tio åren,
mer än vad Fyter har under de senaste 200.
Jag hoppas att han inser detta också någon dag.
Varför använde du inte Kris?
Och har han hatat mig för alltid?
Jag kunde inte leva med det.
Jag klarar mig nu.
Tack för att du skickade mig.
Juliet: Jag har egentligen ingen.
Du gör nu.
Önskar: Fyter, jag måste prata med dig.
Det handlar om Juliet.
Det finns inget att prata om.
Hon är inte-- Jag vill inte prata om det, Wish.
Fyter, snälla!
Hon är döende.
Vad spelar det för roll för mig?
För det kunde hon ha använde Kris för att rädda sig själv.
Krisen har en hemlighet.
Det kan vända en människa in i en av oss.
Istället gav hon den till dig.
För Pym.
Du måste hitta henne.
Till sist.
Vad du än vill ha.
Och var är-- Han är tillbaka i sin källare.
Din syster?
Låt oss bara se till det min klient är bekväm.
Tony: Okej.
Det är Charlie.
Jag måste nog gå. Nej vänta.
Är du redo att se honom?
du ska inte åka att förlåta honom.
Är du?
Han är min bror.
Du vet hur det är.
Det är skillnad.
Hur?
Låt mig följa med dig.
Nej. Snälla du.
Jag måste göra det här ensam.
Julia! Julia!
Vart var du?
Jag tillbringade hela natten söker dig.
Är det här han?
Det här är verkligen han.
Försök att koppla av.
Jag lägger mina händer här.
Och vi får se båda två.
Tony: Kärlek.
Ros: Jag skulle lämna dig.
Tony: Ingenting, utom du.
Tack.
Charlie: Vad såg du?
Önskar: Vad han ville se.
Din försvinnande handling i går kväll såg inte bra ut för mig.
Det handlar inte alltid om dig.
De behövde min hjälp.
Det finns större saker som står på spel här
än dina vänner, Wish.
Jag är orolig för vår framtid.
Jag med. Höger!
Så hur förväntar du dig mig att driva mitt företag
om jag inte vet var du är?
Jag gör inte.
Vet du hur mycket skit jag var tvungen-- Jag går, Charlie.
Vi har inte det här samtal igen.
Jag lämnar Soi-P. Nej du är inte.
Jag menar det. Nej, det gör du inte.
För alltid. Du kan inte!
Försöker kontrollera mig är en sak,
det är något helt annat att spela med mina vänners liv.
Vad du gjorde mot Pym och...
Mick är död nu!
På grund av dig! Jag fick honom inte att gå.
Det var hans val.
Jag kan inte fatta att du sa det.
Vart ska du gå?
Vad ska du göra?
Jag ska reda ut det.
Tänkte jag skulle låta dig veta.
Eftersom vi är familj.
Jag går.
Du kommer inte att kunna stoppa mig.
Jag planerar för en tid
när vi inte gör det måste svara till vem som helst.
Jag bryr mig inte.
Hur länge tror du kommer du att vara där ute?
Hmm?
Jag tar hellre mina chanser där ute,
än att leva en dag till här med dig.
Du kan fan inte lämna, Wish!
Är din syster okej?
Det är bra.
Varför gjorde du inte-- Såg du mig?
När jag pratade med det galen kille sån?
tänkte jag seriöst Jag skulle dö.
Vi behöver ta dig till ett sjukhus.
Nej.
Inga fler sjukhus.
Jag är så ledsen om Mick.
Jag försökte hålla den där killen fokuserade på mig.
Det är inte ditt fel.
Så fungerade Kris?
Det gjorde.
jag skulle ha gillat att ha sett det.
Du skulle inte råka ha det med dig nu, skulle du?
Det är okej.
Tänkte bara Jag skulle pröva lyckan.
Du var tvungen att spara din syster, Fyter.
Du kunde ha berättat för mig.
Hon är den enda familjen du har lämnat.
Jag är rädd, Fyter.
Shh.
Att inte vakna igen.
Ser aldrig detta.
Juliet.
Jag har alltid sagt Jag var inte rädd för att dö.
Sanningen är den...
Jag tror att jag kommer att klara mig.
Jag har dig med mig nu.
Ja. Du är ganska elak.
Ja det är jag.
Charlie: Vad fan?
Detta kan inte vara.
Warin: Charlie.
Du ska vara död.
Och nu är jag som du.
Tack för det.
Charlie: Nej.
Du är mycket värre.
Warin: Åh, Charlie!
Det är inte trevligt att säga.
Först försöker du döda mig...
och nu förolämpar du mig?!
Jag visste inte att det känns så bra att vara vid liv!
Du borde ha dött här.
Bättre sent än aldrig.
Charlie: Du kommer att vilja komma ta en titt på övervåningen, partner.
Charlie: Önskar.
Önskar? Önskar!
Önskar, öppna dörren!
Önskar!
Önskar?
Du.
Ja mig.
Charlie: Var är min syster?
Vet ärligt talat inte.
Jag är inte på humör för spel, Pym.
Vem säger att jag spelar?
Efter allt du har gett mig igenom...
Vissa människor får vad de förtjänar.
Du har tur som fortfarande lever
efter alla jävlarna som du har gjort.
Sluta! Sluta!
Vad skulle Wish tycka?
Hon-- hon skulle inte-- aah!
Hon skulle inte vilja dig att döda mig.
Jag är den enda familj hon har.
Tror du inte jag vet det?
jag skulle aldrig göra det till min bästa vän.
Se, i min familj...
fast vi inte får med oftast,
vi ser upp till varandra.
Du överraskade mig, din lilla kärring!
Vet du vad? Önskan är borta.
Du kommer aldrig att använda henne igen.
Det är min hämnd.
Önskar.
Nej.
Nej nej!
Warin!
Warin.
Önskar!
Jag försökte alltid för att skydda min syster.
Önskan var ren...
och ömtåliga.
Hon ville dela med sig av sin gåva med världen.
Nu har hon rest till nästa.
Andras liv i Soi-P kommer aldrig att bli sig lik igen.
Från henne för alltid viloplats...
hon kommer alltid att se på oss.
Jag borde ha släppt dig.
Jag är ledsen.
God natt min älskade.
Du måste äta något.
Hur gör du det?
Göra vad?
Ta itu med... allt detta.
Du tackar dem.
Vad var det med henne?
Hon lärde mig något.
Evighet...
är meningslöst utan någon att dela den med.
Sen har vi båda två att tacka för det.
Smärtan...
går aldrig riktigt bort.
Men det är en påminnelse om att...
vi kanske inte är så olika trots allt.
Jag är ledsen.
Jag är också ledsen.
För allt Jag satte dig igenom.
Minst...
det finns en bra sak ur detta.
Hon är ledig.
Allt handlar om att veta exakt var man ska klippa.
Så du kommer att blöda,
men dö inte.
Jag undrade var du var.
Du tog allt bort från mig.
Och ändå...
Jag har ingenting.
Halvblod.
Nej nej nej.
Inte ikväll.
Mmmm.
Barn nuförtiden, va?
Hon hade hjärta.
Ros?
Jag jobbar på det.
Den andra halvbloden?
Jag jobbar på det.
Det är din pjäs.
jag förstår om du vill gå för det.
Vi försökte döda dig. Dubbelt.
Jag har bättre saker att göra.
Mm-hmm.
Jag också.