[звънене на мобилен телефон]
[въздиша]
[мобилният телефон продължава да звъни]
СИМЪН: Виктор!
[издишва] В чест на първия ви ден обратно в Крийкууд,
исках да кажа Гордея се с теб.
Ти и Бенджи излиза като двойка в училище -
това е огромно!
Ако си нещо като мен,
вероятно се опитвате да изберете перфектният външен вид за вашето излизане
вашето "идващо облекло"?
Има голям натиск на гей момчета да бъдат стилни.
- Добро утро.
- Отиваш ли на училище, или назад във времето, за да свирим джаз?
- Ъъъ, да загубиш шапката?
- Изгори шапката.
- Добре, хайде, това е първият ви учебен ден.
Вече закъсняхме.
Искам да видя повече обувки на теб. По-малко пъпа върху вас.
- Hashtag освободи корема.
- Хм, скъпа, Знам, че нещата са били, ъъъ ...
не е същото между нас.
Но аз те обичам...
толкова много.
- Знам. - Добре.
Добре. И така, това нещо между вас и Бенджи ...
твоето гадже...
Не е нужно да ви казвам колко немили
децата в гимназията могат да бъдат когато си различен.
- Не.
- И след като започнете да казвате на хората, знаете, не можете да го вземете обратно.
Хората ще чуят името ти,
това е първото нещо те ще се замислят.
Просто искам да се уверя в това това е нещо, което ...
ти искаш.
- Да. То е.
- Добре.
- Готови ли сме?
- ♪ Някой да ми каже всичко ще бъде наред ♪
Някой да ми каже ще бъде добре ♪
♪ Ако някой е бил там преди, кажи го точно сега ♪
Защото просто трябва да го чуя ♪
♪
- Съжалявам, синко, но наемът се дължи изцяло.
И не можеш да задържиш подкупи ме за удължаване
с домашен бананов хляб.
- Добре. Добре, добре.
Не исках да правя това,
но имам няколко стари хапчета от тогава, когато мислеха, че имам ADD.
Сега те са много изтекли, но ако ги смачкате,
Сигурен съм, че ще го направят ще ви дам малко бързина.
- Феликс, ъъъ ...
Не съм виждал майка ти около седмици.
Всичко наред ли е?
- Да. Знаеш ли, тя е, хм,
чувствам се малко под времето.
Но знаете ли, ние сме живели тук в продължение на дванадесет години,
така че, знаете ли, ние сме добре ние сме добри за парите.
- Да. Донесете ми го до петък. Но няма повече гратисни периоди.
И, ъъъ ...
Оставете хапчетата ADD в пощенската ми кутия.
- Хей. Какво беше всичко това с наемодателя?
- Нищо. Нищо. Но, ъ, "хазяин" е f‐‐ е забавна дума.
Наемодател. Искам да кажа, какъв е той?
[с британски акцент]: Властелинът на земята? [смее се]
[нормален глас]: О! Виктор. Добре.
Да ходим ли пеша до училище? Гласувам да!
♪
[обороти на двигателя]
[скърцане на гуми]
- Езеро!
Боже мой. Това беше като Форд срещу Ферари.
Не мога да повярвам, че си преминал вашия шофьорски тест.
- Не, знам. И аз не мога да повярвам. Аз съм като опасност за другите.
Добре, можем ли да поговорим гей слонът в стаята?
- Вижте, ще бъде странен ден,
но колкото по-скоро всички знаят Виктор е с Бенджи,
колкото по-скоро можем да преминем покрай него.
- Добре, да, кралице. Обичайте колко сте стъклени наполовина.
Чувствам, че трябва качи се на върха на историята
и да стане абсолютно ясно не го превърнахте в гей.
- Какво?
О хайде. Никой няма да мисли че го превърнах в гей.
- Ъъъ. Сладка, наивна Миа.
Знаете, че децата тук обичат да клюкарстват.
Спомнете си времето, в което отидох концерт на Хари Стайлс,
и всички казваха закачихме се в съблекалнята му?
- [смее се] Никой не го казваше, освен теб.
[и смях]
- О Добре за Андрю.
Искам да кажа, колко пъти трябваше кажете му, че не се интересувате?
Придвижете се на точка org. Прав ли съм?
- Мм-хмм. Да вървим по този път.
- ♪ О, о, о, о ♪
О, о, о, о, о ♪
БЕНДЖИ: Боже, обичам първия учебен ден.
Можете да видите кой има бретон, който има цици ...
който има ново гадже ...
[нервно се смее]
Стресирани ли сте за разказване на всички?
- Не. Добре съм.
Миа.
Хей. Аз, не те видях там.
- Да. Е, поне, не го направих
този път влезте в грим. [и смях]
- Да. Ъъъ ...
Беше наистина странно
да не ти говоря през цялото лято.
Искам да кажа, напълно разбирам защо ме игнорираш,
но, хм, наистина е добре да те видя.
- Трябва да вървя.
- Е, това беше ужасно.
- Йо, Салазар.
Все още ли си, Вик, дълбоко в това? [Уайът се смее]
Разбрахте ли? Това е като глупак, но ...
- Не не. Да, да. Разбрах. Просто ... не е смешно.
Хм, също се разделихме.
- Какво? Защо?
- Ъъъ ...
Ъъъ ...
Ти знаеш.
Аз, бях тук през лятото,
а тя беше на 200 мили в някой летен лагер,
знаеш ли, ядеш s'mores, или каквото и да е.
Просто беше много трудно да се направи нещо на дълги разстояния през FaceTime.
- Да. Е, знаете какво казват.
Знаете ли, лагерът извежда скитника.
[всички се смеят] - Какво?
Не, тя не ми изневери или нещо подобно. Беше--
- Не се притеснявай, Салазар. Скоро ще ви намерим нов мед.
- Със сигурност. [Теди се смее]
- Какво беше това?
Мислех, че ще бъдем честни. - Ние ще бъдем.
Добре, това е само първата минута от първия ден.
Можем ли просто да улесним пътя си към него?
- Каквото поискаш.
♪
УАЙАТ: Виктор Салазар и Миа Брукс скъса това лято.
Не позволявайте на вашето момиче отидете на лагер!
♪
УЧЕНИК 1: Ау Защо се разделиха?
УЧЕНИК 2: Тя изневери. Филми.
УЧЕНИК 3: Чух, че тя е FaceTiming с Виктор
точно преди да е направила пълен секс с някакъв спасител,
и тя остави фотоапарата си включен,
така че той видя цялото нещо.
УЧЕБНИК 4: Чух, че тя му сложи боклуците между два крекера Греъм,
и следващото нещо, което знаете, s'mores.
УЧЕНИК 5: Чухте ли за Миа и този Виктор?
УЧЕНИК 6: Йо, какво си мислеше Миа? УЧЕНИК 7: Те се разделиха.
УЧЕНИК 6: Ммм, тя е толкова добре.
УЧЕНИЦА 7: Тази уличница. УЧЕНИК 8: О, Боже. Виктор и Миа се разделиха?
УЧЕНИК 7: О, Боже. УЧЕНИК 6: Можем ли да не се срамуваме, моля?
УЧЕНИЦА 8: Миа и s'mores! СТУДЕНТ 8: Това е грубо.
УЧЕНИК 6: S'mores?
- Ох не подяволите!
[камбанен звън]
[ученици бърборят]
- Е, здравей, всички.
- Мисля, че езикът му е толкова надолу в гърлото
това отрязва слуха й.
- Извинете.
Този едва може да се задържи ръцете й от мен.
Можете ли да я обвините? Тялото ми беше на следващото ниво
откакто започнах да пия сурови яйца за закуска.
- Имал е хранително отравяне два пъти.
И така, започнали ли сте да разказвате хора, с които вече се срещаш?
- Не.
- Хм, хей, мога ли да поговоря с теб за секунда?
Вижте, искам да кажа на хората.
Просто може би не днес.
- Виктор, всичко, което искам да направя е обхват през тази маса,
и държа ръката на гаджето ми.
И, и аз знам защо това звучи страшно, но ...
понякога в дългосрочен план, правенето на нещо страшно си заслужава.
ЕЗЕРО: Миа, Миа, Миа, Миа, Миа!
- Хей, буу. Ти къде искаш да седне тази година? - Не мога да говоря. Момическа драма.
Виждали ли сте Creeksecrets?
- Никога не съм чел Creeksecrets.
Защо се задъхваш за въздух?
- Така че, хм, има слух наоколо за теб и Виктор.
Всъщност не е толкова лошо.
Това е лъжа. Ужасно е.
Може би трябва просто да прехвърлим училища?
- Боже мой. I‐‐ Чакай, помислих си
Мислех, че Виктор ще го направи кажи истината за него и Бенджи.
- Да, добре, очевидно не е,
и вие знаете мелницата за слухове тук е просто отвратително.
УАЙАТ: Хей, Миа. Разбрах ти нещо.
Тъй като обичаш s'mores толкова много. [учениците се смеят]
- Не е вярно, тъпако.
- Виктор е нашето момче, нали? И нещо се случи,
или все пак ще сте заедно. УАЙАТ: Да.
- Просто им кажи, Миа.
КИРАН: Да, Миа. Кажи ни.
- Хайде. Ние тръгваме.
WYATT Добре, ако не е вярно, защо си тръгваш?
- Йо, какъв ти е проблемът?
- Тя ви изневери. Просто ти бяхме по гръб, брато.
- Да. Нямате нужда от това още повече курва.
[всички се смеят]
- А! Ооо Какво по дяволите? ТЪЛПА: Уау!
СТУДЕНТ: О, мамка му!
[ученици мърморят]
[почукване на врата]
- Влез.
- О, не.
Спортни панталони. Тъжно момиче музика.
Какво беше, отвратителен първи учебен ден?
Хайде. Какво не е наред? - Нищо.
Имах един ден.
Изглеждате много добре. - О
Добре, благодаря ти.
Тази вечер е гала в отдела по ботаника.
Всъщност, защо не дойдеш с?
[въздиша]
Хайде, Боб.
Вижте, Вероника е останала на работа.
Това е чудесна възможност за да се мотаем ти и аз.
Един на един. Не успяваме да го правим толкова често.
- Добре. Добре, влизам.
- За това говоря. - Но...
ако ме наричате публично боб, Аз съм от там.
ХАРОЛД: Разбрахте, скъпа. А сега да се облечем.
Петнадесет минути тръгваме.
- Добре.
АРМАНДО: Виктор, когато директорът ни ни се обади
за да ни кажете, че вие бутна още един студент,
Мислех, че има грешен номер.
- Да. Защото нашият син не прави такива неща.
- Съжалявам, нали? Аз, обърках.
- Да, разбира се.
Но ние й казахме, че нещата са били трудно у дома
заради раздялата и те ...
те ви оставят със задържане.
- Добре.
Това, това е?
АРМАНДО: Е, директорът ни го каза
Уайът се разпространяваше гадни слухове за Миа.
- Да. Така че разбираме чувствахте, че трябва ...
застъпи се за нея. - Да.
- Каквото и друго да преживеете,
ясно е, че все още държите на нея.
- Така че, аз - не съм основан. Не съм наказан.
- Искахте ли да бъдете? [смее се]
- Просто разчитам правилата.
И така, аз, имам право да бутам някого,
стига да е над момиче?
- Не.
Ние просто разбираме защо сте разстроени.
- Не, нямате.
Искаш ли да знаеш защо съм толкова разстроен?
Това е така, защото през целия ден,
Чувах гласа ти в главата си
умолявайки ме да не казвам на никого че бях гей.
[подиграва се] - Е?
- Не, аз бях‐ Просто му казах да внимава.
Просто се опитвах да те защитя.
Знаете колко жестоки могат да бъдат децата.
- Ти си единственият, който е жесток.
Единствената причина, поради която не ме искаш казвайки на никого, че съм гей
е защото не искате да бъда гей.
- Слагаш думи в устата ми.
- Тогава ми кажи, че греша.
Кажи ми, че си добре.
Кажи ми, че ме подкрепяш.
- Виктор, това ... всичко това е наистина ново за нас.
Но разбира се ние ви подкрепяме. Без значение какво.
- Не ти.
Тя.
♪
[тихо ридае]
[неясно бърборене] MIA: И Lake ме кара да взема AP French,
защото тя мисли че учителят е горещ,
но всъщност не е.
Тя просто е объркана от акцента.
- Хей, Филип. Как си, човече? Радвам се да те видя.
Виж, трябва да намеря малко време за лице с донорската комисия.
Сега, щом приключа, Изцяло съм твой, нали?
Ще се върна след две, може би три минути.
Playing мека музика на пиано playing
- Не съдете.
Не съм в плана за хранене, така че това е моята вечеря.
Гладуващият художник и всичко.
- Хм. Вие сте художник?
Аз също.
- Тайлър.
- Миа.
- Коя година сте?
- Хм, първокурсник.
Първокурсник от колежа. - Същото.
- И така, това, което ви води до този бесач за отдела по ботаника?
- О, това ли е това? - Да.
- Буквално просто видях храна и отворен бар,
и като, влязох направо.
[камбанки за мобилен телефон]
[въздиша]
- Искаш ли да се махнеш оттук?
Или - искам да кажа, не така.
Искам да кажа просто, като отидете да направите нещо забавно?
Наистина бих могъл да използвам малко забавление.
- Сигурен.
Няколко мои съквартиранти имат вино и сирене на четворката.
- Това звучи перфектно.
- Това е вино BYO.
[вратата се затваря] - Хей. Какво правиш?
- Домашна работа. Което не бива да правите на тъмно.
Напрежава очите. Причинява мигрена.
- Добре, бум.
- Бумер? Аз съм с десет месеца по-възрастен от теб.
- Да, но ти си такъв дядо.
Вероятно имате оригинал на Werther в джоба на жилетката си.
- Искам.
- Знаеш ли, понякога излизам тук
за да избягам от лошото на моя апартамент.
Раздялата на родителите ми,
и колко странно е майка ми с Виктор.
И така, какво избягваш?
- Мама неща. Парични неща.
- Да, някак си подслушах на вас с хазяина.
- Ние сме основно счупени.
Майка ми винаги преминава тези епизоди
където е депресирана или маниакална.
Тя обикновено отскача
след седмица-две.
Но този път, хм, тя спря да ходи на работа.
И загуби работата си.
Както и да е, хм ...
Не ми достигат двеста долара под наем.
И тя няма да стане от леглото.
Не знам какво да правя.
- Двеста, нали?
- По дяволите. Пилар, как го получи?
- Това е от лятната ми работа продажба на гевреци.
[смее се]
Получавате много съвети, когато се усмихвате и удряйте очи в старци.
Предполагам, че перверзите обичат гевреци.
- Аз, аз, не мога - не мога да ти взема парите.
- Не бъди глупав.
Аз и моите приятели спестявахме да видите Били Айлиш,
но все пак е разпродадено, така че ...
Ще ми върнеш.
- Пилар, хм ...
Не мога да повярвам на това.
- Бил си добър приятел на брат ми.
И ако не можете да платите наем, и трябваше да се изнеса,
наистина ще му липсваш. - О
И Виктор би бил единственият които биха ми липсвали.
- Не го прави странно. [смее се]
[група се смее]
- И така, през цялото време, когато сте били заедно,
нямахте представа, че е гей? - Нито един.
Което е лудост, защото гледам толкова много Браво.
[всички се смеят] - Боже мой.
- Ъъъ, не знам защо продължавам за моя смущаващ живот.
[смее се] Ммм, вероятно е така вие сте непознати.
- О! Имал съм поне двама гаджета гаджета.
И журито все още не е на Стив.
[всички се смеят]
Гей момчетата изглеждат по-добре. Те са по-добри слушатели.
Просто са по-добри във всичко.
[Лиза се смее] - Е, не всичко.
ЛИЗА: Добре. [смее се] [Миа се смее]
[мобилен телефон жужи]
- А ... аз, наистина имах нужда от това. Така че благодаря ви момчета.
- Насочихте се? Кое общежитие? Аз ще те разхождам.
- Не не не. Ти оставаш.
Хм, аз живея извън кампуса.
Но...
Ето ... тук е моят номер.
Хм, искам да те видя отново.
- Бих се радвал на това.
- Значи затова не можехте излезе днес?
Майка ти влезе в главата ти?
Вик, можеше да ми кажеш.
- Просто е неудобно да се грижиш какво мисли майка ти.
Късметлия си, че родителите ти са толкова готини с него.
- Да, сега са.
Отне ми татко минута. ВИКТОР: Наистина?
Какво имаш предвид? БЕНДЖИ: Ами ...
Месец след като излязох,
баща ми каза, че иска да обядва.
Но докато паркираме в ресторанта,
Осъзнавам, че изобщо не е ресторант.
Това е стриптийз клуб. - Какво?
- Знам. И така, влизаме,
и той се изпотява и червено цвекло,
просто се опитвам да се държа като това е напълно нормално нещо
за да правим заедно.
Той ми казва: "Готино е, ако си гей, но как можеш да си толкова сигурен? "
И той маха над стриптизьорка да ми даде танц в скута.
- Не! - Кълна се в Бога.
Тя се казваше джакузи.
Както и да е, някаква песен на Pussycat Dolls хайде,
и джакузи поставя нейните блестящи цици точно в лицето ми.
- И така, какво направи?
- Затворих го.
Дадох джакузи хубав съвет,
й казах, че съм гей и излязох.
На връщане назад,
Казах на баща си
никога нищо нямаше да промени кой съм.
Какво?
- Съжалявам.
За това, че не сте толкова смели като вас.
Обещавам, че се опитвам. Просто ... само моля, не се отказвайте от мен.
- Виктор. [издишва]
Не мисля, че бих могъл да се откажа от теб,
дори да исках.
Ще кажем на училището когато сте готови, добре?
И ако искам да те хвана за ръка,
или направи нещо гадже, тогава просто ще ...
Просто ще направя това.
[тихо се изкиска]
Това ще бъде нашата малка тайна.
Добре?
- ♪ Ние сме само на половината път ... ♪
ИЗАБЕЛ: Здравей. - Хей.
- Адриан! Папи е тук да те карам на училище!
- Виктор тук ли е?
След тази битка снощи, Просто исках да го видя.
- Не. Той каза, че трябва да отиде на училище по-рано за "нещо".
Почти сигурен, че това „нещо“ ме избягваше. [чайник подсвирква]
- Е, не съм спал и намигване.
Вместо това накрая слязох интернет заешка дупка.
Не гугъл „татко с гей тийнейджър“ между другото. [изливане на течност]
Не съм сигурен, че мога да се обадя католик вече. [Изабел се смее]
Но не, аз, наистина ликвидирах намиране на нещо полезно.
Има група за родители с гей деца.
Те имат глава в центъра. Заседава всеки втори вторник.
- Не излъчвам мръсното пране на нашето семейство
пред група непознати.
- Е, Иса, нещо трябва да се промени.
Точно сега го губим.
[въздиша]
- Всъщност мисля, че всъщност получавате по-лошо при шофиране.
- Леко пасях пощенска кутия. Бу-ху.
[Миа се изкиска тихо]
Хей! Виждам, че разпространявате слухове, Марджори Нелсън!
Гледай си работата, или ще кажа на всички
имате две вагини!
Не знам защо, но като, това ми се струва правдоподобно.
- А, просто я игнорирай.
Всички клюки в крайна сметка ще издухат.
- Вие сте много дзен по този въпрос.
- Ммм. [камбанки за мобилен телефон]
[смее се] Предполагам, че току-що свърших драматичната гимназия.
ПОБЕДИТЕЛ: Хей. Миа. Можем ли да поговорим за секунда?
- Мм-хмм.
- Не знам дали си видял, но аз, снощи ти изпратих съобщения,
и-- - Да. Видях.
- Просто ...- Искам да кажа съжалявам.
За всичко, като
Всички тези слухове започнаха
защото бях твърде уплашен да излезе, и‐‐
- Слуховете започнаха защото е гимназия. [смее се]
Искам да кажа, Creekwood ще Creekwood.
- Да. Аз, предполагам,
но все пак не заслужавате това,
и ако има нещо, което мога да направя - - Добре. Виктор. Виктор.
Не ми дължиш нищо.
Вече не си ми гадже.
- Знам, че не съм ти гадже.
Но ние не сме нищо един на друг. Ние ли сме?
- Не знам какви сме.
Ще се видим наоколо.
- Какво имаш предвид не можеш да си позволиш да отидеш при Били Айлиш?
Билетите се продават утре.
- Ами парите ви с гевреци?
- Излезе нещо по-важно.
- Хей красавецо.
- Внимателен.
♪
- Какво правиш? - Какво трябваше да направя вчера.
Извинете ме. Хей!
Ъъъ ... така ...
Не че това е нечий бизнес,
но Миа не ми изневери.
И също не е виновна тя че се разделихме.
Никой не е виновен. Хм ...
Истината е, че...
Аз съм гей ...
и сега съм с Бенджи.
[ученици мърморят] УЧЕНИК: О, това е толкова сладко!
ПОБЕДИТЕЛ: Аз - не искам вече да е тайна,
защото съм щастлив от това. Като...
Като наистина, наистина щастлив.
СТУДЕНТ [тихо]: Това е готино. УЧЕНИК 2: Да.
- И така, ъъъ ... да.
Ъъъ, няма да бъдем поемане на въпроси по това време.
- then Тогава не знаех това, което знам сега ♪
ПОБЕДИТЕЛ: Скъпи Саймън,
не беше толкова гладко, колкото планирах,
но ние с Бенджи сме официално в Крийкууд.
Честно казано не знам как хората ще реагират,
и не ме интересува.
Ти ме научи на всичко, което знам за това, че сме смели.
И, и кой знае?
Може би един ден ще мога да вдъхновя някого да бъдат себе си,
по същия начин, по който ме вдъхнови.
- ♪ Не пускайте ♪
Защото небето е ръка, която да държи ♪ ВИКТОР: Любов, Виктор.
- ♪ Ооо ♪
Ооо ... ♪
О-о-о-о-о-о
Ооо ♪
Ооо ... ♪
О-о-о-о-о-о